Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

14.11.2023 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2019 року. Відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 24.03.2022 року їх шлюб було розірвано. У них є спільна дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги щодо утримання дочки не надає, в добровільному порядку надавати кошти на утримання дитини відмовляється. Просила стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2023 року і до досягнення ними повноліття . В судове засідання позивачка не з`явилася, згідно заяви позовні вимоги уточнила, просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно визнав . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.03.2022 р. шлюб, зареєстрований 01 грудня 2019 року Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 171 між [PERSON] [INFO] , громадянином України та [PERSON] , [INFO] , громадянкою України - розірвати. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 21.10.2020 р., актовий запис № 140, [INFO] народилася [PERSON] , батьком якого зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд дослідив всі докази, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню . Крім того, за вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачку звільнено від сплати судового збору, і її вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволені, а відповідач не звільнений від оплати судових витрат, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача в сумі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 180, 184, 191 СК України,

Outcome: approved