Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі ТОВ «Росвен Інвест Україна») звернулося суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що 30 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] було укладено договір № 2881595 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 23 травня 2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-25/23, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 23 травня 2023 року до Договору факторингу № 01.02-25/23 від 23 травня 2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 53\~513,95 грн, з яких: 11 499,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42\~013,96 грн - сума заборгованості за відсотками. Після передачі права вимоги за кредитним договором відповідач [PERSON] не виконав свій обов`язок перед позивачем. У зв`язку із цим, ТОВ «Росвен Інвест Україна» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 53\~513,95 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надіслав. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із відповіді № 396116 від 05 січня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 06 лютого 2024 року на 09 год. 30 хв. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомив. Тому, у зв`язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації суд вважає, що останній повідомлений належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 30 січня 2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було украдено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2881595. На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 11\~500,00 грн (п. 1.2 договору). Згідно з п. 1.3 договору строк кредиту становить 360 днів. Паспортом споживчого кредиту зазначено умови кредитування. Згідно з п. 2.1 договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного кредитного договору, зокрема і розмір процентної ставки, що підтверджується електронними підписами у самому договорі та вище зазначених документах. 23 травня 2023 між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-25/23, відповідно до умов якого новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження первісному кредитору за плату, а первісний кредитор відступає новому кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-25/23 від 23 травня 2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 53\~513,95 грн, з яких: 11 499,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42\~013,96 грн - сума заборгованості за відсотками. Правові відносини, які склалися між сторонами, на думку суду, є зобов`язальними та регулюються нормами\~ЦК України, з врахуванням наступного. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з ст.\~509\~ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України). Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611\~ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного договору факторингу № 01.02-25/23 від 23 травня 2023 року в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «Росвен Інвест Україна» замінює ТОВ «Лінеура Україна» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов`язанням відповідача з правом вимоги повного належного виконання обов`язків ним за кредитним договором № 2881595 від 30 січня 2022 року. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2881595 від 30 січня 2022 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2881595 від 30 січня 2022 року в розмірі 53\~513,95 грн, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Також відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 2 684,00 грн судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved