Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором №\~Z75.22269.006394916 від 21.02.2020 року в розмірі 72352 грн. 81 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 21.02.2020 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~Z75.22269.006394916. Далі, 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №\~Z75.22269.006394916 від 21.02.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Вказує, що згідно п. 2.1. договору факторингу за цим договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Зазначає, що відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~Z75.22269.006394916 від 21.02.2020 року в сумі 72352 грн. 81 коп., з яких: 33896 грн. 98 коп. заборгованість за основним боргом, 6640 грн. 83 коп. заборгованість за відсотками, 31815 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями. Позивач вказує, що згідно умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором, однак, незважаючи на це не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит, а тому позивач просить суд стягнути з\~відповідача на свою користь заборгованість за вказаним договором. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача у позові просив проводити розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.02.2020 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Z75.22269.006394916 про надання позичальнику [PERSON] кредиту в сумі 45000 грн. 00 коп. на строк 60 місяців зі сплатою 9,99% річних за користування кредитом. Також, 21.02.2020 року [PERSON] було власноручно підписано паспорт споживчого кредиту додаток № 1 до договору кредиту та страхування № Z75.22269.006394916 від 21.02.2020 року (а.с. 5-6). Згідно із п. 1.7. договору кредиту банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 38793 грн. 10 коп. на рахунок позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 6206 грн. 90 коп., згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Сторони дійшли згоди про те, що в додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено: а) детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; б) графік платежів з поверненням кредиту, сплати процентів за його користування; в) сум комісійної винагороди та інших платежів за договором. Договір та додаток № 1 до договору були надані позичальнику для ознайомлення до моменту їх укладення (п. 4 договору кредиту). Згідно із п. 1.5. договору кредиту, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих тарифів банку. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості визначений у п. 5 додатку №\~1 до договору кредиту (у графіку щомісячних платежів) та становить 1363 грн. 50\~коп. на місяць. Також у вказаному пункті визначено графік та розмір щомісячних платежів з погашення суми кредиту та процентів за користування кредитом. Згідно ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту від 21.02.2020 року, позивач надав позичальнику кредит, шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача кредитних коштів в розмірі 38793 грн. 10 коп., а також згідно ордеру-розпорядження № 2 про плату страхового платежу, позивач перерахував кошти (страховий платіж) в розмірі 6206 грн. 90 коп. (а.с. 8). Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед банком за кредитним договором в сумі 33896 грн. 98 коп. заборгованість за основним боргом та 6640\~грн. 83 коп. заборгованість за відсотками. Також, позивачем нарахована заборгованість за комісіями в розмірі 31815 грн. 00 коп. 07.07.2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 14-15). Згідно із п. 2.2. договору факторингу, права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором Z75.22269.006394916 від 21.02.2020 року в розмірі 72352 грн. 81 коп., з яких: 33896 грн. 98 коп. заборгованість за основним боргом, 6640 грн. 83 коп. заборгованість за відсотками, 31815 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями (а.с. 16). Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України,\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Згідно із ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2\~ст.\~1056-1\~ЦК України\~передбачено,\~що розмір\~процентів,\~тип процентної\~ставки (фіксована\~або змінювана)\~та порядок\~їх сплати\~за кредитним\~договором визначаються\~в договорі\~залежно від\~кредитного ризику,\~наданого забезпечення,\~попиту і\~пропозицій,\~які склалися\~на кредитному\~ринку,\~строку користування\~кредитом,\~розміру облікової\~ставки та\~інших факторів\~на дату укладення договору. Статтями\~525,\~526 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового\~кредитора переходять\~права первісного\~кредитора в\~зобов`язанні в\~обсязі і\~на умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом згідно\~зі ст.\~514\~ЦПК\~України. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя\~статті 656 ЦК України); дарування (частина друга\~статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України). Статтею 1077\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~договором факторингу\~(фінансування\~під відступлення\~права грошової\~вимоги)\~одна сторона\~(фактор)\~передає або\~зобов`язується передати\~грошові кошти\~в розпорядження\~другої сторони\~(клієнта)\~за плату\~(у\~будь-який\~передбачений договором\~спосіб),\~а клієнт\~відступає або\~зобов`язується відступити\~факторові своє\~право грошової\~вимоги до\~третьої особи\~(боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Тож, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в силу укладеного договору факторингу, набуло право вимоги до боржника [PERSON] , який не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором № Z75.22269.006394916 від 21.02.2020 року. Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, заборгованість [PERSON] становить 72352 грн. 81 коп., з яких: 33896 грн. 98 коп. заборгованість за основним боргом, 6640 грн. 83 коп. заборгованість за відсотками, 31815\~грн. 00 коп. заборгованість за комісіями, які позивач просить стягнути з відповідача (а.с. 13). Однак, на думку суду, відсутні законні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за комісіями з огляду на наступне. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3\~ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3\~ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором\~№\~Z75.22269.006394916 від 21.02.2020 року в розмірі 40537 грн. 81 коп. (33896 грн. 98 коп. заборгованість за основним боргом, 6640 грн. 83 коп. заборгованість за відсотками). У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп. (а.с. 1). У зв`язку із тим, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (56,03%) слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1503 грн. 85 коп.

Outcome: partial