Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Позивачка просить\~стягнути з\~ [PERSON] \~ на\~її користь\~аліменти в\~розмірі \~частки усіх\~видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~починаючи з\~дня подання\~позовної заяви.\~Також просить\~стягнути з\~відповідача 8000\~грн.\~витрат на\~правничу допомогу.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що 16.06.2023\~року рішенням\~Орджонікідзевського районного\~суду м.\~Харкова шлюб\~між нею\~та [PERSON] було\~розірвано.\~На даний час вона є непрацездатною. Непрацездатною вона стала в період перебування у шлюбі з [PERSON] . Вона не працевлаштована, доходів не має. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.01.2022 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідач працює та отримує дохід в КП «Харківське ремонтно-будівельне підприємство». Крім того, відповідач отримує пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області. При цьому відповідач проживає окремо та не надає їй матеріально допомоги, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися із позовом до суду. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач не повідомив про причини неявки, відзив на позов не подавав. Причини неявки представника відповідача в судове засідання не є поважними. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, то у відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 04.12.1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харків, актовий запис № 1486. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.06.2023 року шлюб між ними було розірвано. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] , ще до розірвання шлюбу досягла пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.01.2022 року позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Згідно копії трудової книжки [PERSON] , з грудня 2003 року відсутні записи про прийняття її на роботу. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу за умов визначених ст.76 СК України; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження того, що позивачка потребує матеріальної допомоги, нею та її представником надано суду копію трудової книжки, з якої видно, що позивачка не працює, і надано рішення від 18.01.2022 року про відмову у призначенні пенсії. Позивачка пояснила, що доходів не має. Відповідач та його представник не спростували вказані доводи позивачки, відзив на позов до суду не надали. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачка не працює, не отримує пенсію, а отже потребує матеріальної допомоги. Суд бере до уваги, що розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в 2024 році складає 2361 грн. Відсутність доходу в розмірі зазначених сум є підставою для стягнення аліментів для забезпечення такого доходу. Беручи до уваги, що позивачка не отримує зарплату і пенсію, що розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в 2024 році складає 2361 грн., суд дійшов висновку про те, що позивачка [PERSON] є такою, що має нижчий від\~прожиткового рівень\~матеріального забезпеченняі потребує матеріальної допомоги в розумінні ч.4 ст.75 СК України. Відповідач [PERSON] отримує пенсію в розмірі 6557,75 грн., його зарплата за період з січня 2023 року по вересень 2023 року включно склала 150497.73 грн. (до видачі). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13.10.2023 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у зв`язку з навчанням з 30.06.2023 до 30.06.2024 року. Таким чином, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки для забезпечення її прожитковим мінімумом. При цьому, суд не враховує можливість утримання позивачки дочкою, так як остання навчається і на її утримання з відповідача стягнуто аліменти в розмірі частини його доходів. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Такий розмір аліментів буде відповідати розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в 2024 році. Беручи до уваги вищевикладене, суд частково задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 27.07.2023 року, як це визначено ч.1 ст.79 СК України. \~ \~Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~суд\~стягує з\~відповідача судовий\~збір на\~користь держави,\~оскільки позивачка\~звільнена від\~сплати цих\~сум. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Суду надано договір на правову допомогу від 25.07.2023 року, додаткову угоду від 25.07.2023 року, квитанцію про сплату адвокату 8000 грн. позивачкою, а також надано розрахунок суми витрат від 12.12.2023 року, акт приймання-передачі робіт від 12.12.2023 року. Від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на\~професійну правничу\~допомогу. Частиною 2 ст.141 СК України передбачено, що \~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, що судом частково задовольняються позовні вимоги про стягнення аліментів, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 3200 грн.

Outcome: partial