Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , належний померлій [INFO] її матері [PERSON] , посилаючись на те, що вона як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла спадщину, так як подала до приватного нотаріуса відповідну заяву, але не може оформити свої права в позасудовому порядку у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на будинок. За клопотанням позивачки ухвалою судді від 12 грудня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Варзагера С.В. копію спадкової справи № 70/2023, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 31). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, яка письмово у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Відзиву на позов відповідачами не подано. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11), яка доводилася матір`ю позивачки (а.с. 12, 13), після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] (а.с. 18, 19). Відповідно до довідки № 07.1-15/310 від 04.07.2023 року, виданої «ЦНАП» Ічнянської міської ради, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с. 15). Згідно свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння № [NUMBER] від 19 березня 1982 року, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] належить громадянці колгоспного двору, головою якого є [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Ічнянської міської Ради депутатів трудящихся від 02 грудня 1981 року № 308 (а.с. 18). Відповідно до довідки № 131-023 від 28 листопада 2023 року, виданої КП «Архітектура Ічнянщини», по даним обліку реєстрації документів про право власності на домоволодіння, право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] зареєстровано 19.03.1982 року за номером 3384 за [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння. Станом на 15 квітня 1991 року, інші, окрім [PERSON] , зареєстровані особи (члени двору) в даному будинковолодінні відсутні (а.с. 86). Як убачається з копії спадкової справи № 70/2023, заведеної приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Варзагером С.В. 30 червня 2023 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , як спадкоємиця за законом першої черги, а також [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом (а.с. 52-78). Із листа\~приватного нотаріуса\~Прилуцького районного\~нотаріального округу\~Варзагера С.В.\~№ 163/01-16\~від 28.11.2023\~року вбачається,\~що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 17). Про втрату свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння № [NUMBER] від 19 березня 1982 року на ім`я [PERSON] свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 23). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 120,\~123 ЦК Української РСР\~в редакції 1963 року,\~майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. \~ \~ \~ \~Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття\~постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію\~Закон України «Про власність». \~ \~ \~ \~Згідно роз`яснень п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з\~ч.\~1\~та ч.\~5\~ст.\~1269\~ЦК України\~спадкоємець,\~який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що [PERSON] як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла спадщину після померлої [INFO] її матері [PERSON] , так як подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщину, яка не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на житловий будинок, що є підставою для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно. Суд установив також, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обгрунтовані на законі.

Outcome: approved