Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») та відповідачем 20 червня 2019 року було укладено кредитний договір № Z75.25024.005394635, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит. У подальшому 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z75.25024.005394635 від 20 червня 2019 року перейшло до ТОВ ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 54 656,03 грн, яка складається з: 20 945,47 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 6196,35 грн - заборгованість за відсотками, 27 514,21 грн - заборгованість за комісіями. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, що стало підставою для утворення заборгованості, ТОВ ФК «ЄАПБ» просить стягнути вищевказану суму з боржника. Ухвалою судді від 04 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві розгляд справи просить проводити за її відсутності та позов задовольнити у повному обсязі, вказує, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав, заяв та клопотань до суду не надіслав. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Як встановлено судом, 20 червня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту та страхування № Z75.25024.005394635, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 25 000,00 грн під 9,99 % річних строком на 60 місяців. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, згідно якого АТ «Ідея Банк» передало ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржника за кредитним договором, вказаним у витягу з реєстру боржників № 2. Згідно з витягом з реєстру боржників № 2 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 54 656,03 грн, яка складається з: 20 945,47 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 6196,35 грн - заборгованість за відсотками, 27 514,21 грн - заборгованість за комісіями. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15. Як вбачається із наявних по справі доказів, [PERSON] не здійснив погашення кредитної заборгованості на користь ТОВ ФК «ЄАПБ». Наявність заборгованості за кредитним договором № Z75.25024.005394635 від 20 червня 2019 року в розмірі 54 656,03 грн підтверджується розрахунком заборгованості, наявним у матеріалах справи. За вказаних обставин, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2 684,00 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 509, 512, 514, 516, 517, 526, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved