Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті його матері [PERSON] . 2. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . [INFO] померла рідна сестра матері [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається із права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах. На момент смерті [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Мати позивача, [PERSON] після смерті сестри [PERSON] вступила в управління спадковим майном шляхом отримання правовстановлюючих документів на руки, однак не встигла оформити на себе спадщину. Відтак, після смерті матері позивача [PERSON] залишилась спадщина, яка складається із права власності на: - земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Шумською районною державною адміністрацією 23.12.1996 року; - земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Шумською районною державною адміністрацією 23.12.1996 року. На день смерті матір позивача [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Позивач проживав без реєстрації з померлою [PERSON] на день її смерті, допомагав у веденні господарства, здійснював догляд за нею. Коли позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій і рекомендацію звернутися за захистом своїх прав до суду. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , а саме на земельні частки (пай). ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 11 січня 2024 року. 4. Ухвалою суду від 11 січня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 30 січня 2024 року. 5. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 8. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Андрушівською сільською радою Шумського району Тернопільської області слідує, що [PERSON] померла [INFO] в с. Переморівка Шумського району Тернопільської області. 9. Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 23 грудня 1996 року Шумською районною державною адміністрацією, підтверджується, що на підставі рішення Шумської райдержадміністрації №397 від 23.12.1996 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 10. З листа Державного кадастрового реєстратора №5390/32-23 від 21.11.2023 вбачається, що [PERSON] була включена у списки на паювання землі по КСП «Каменяр» за №49 від 23.12.1996. Одержала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який перебуває в колективній власності КСП «Каменяр» розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах. Також зазначено вартість з врахуванням коефіцієнта індексації. 11. Згідно із довідкою №398 від 14 листопада 2023 року, виданою Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Проживала одиноко. 12. Згідно із довідкою №401 від 20 листопада 2023 року, виданою Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті своєї сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , вступила в управління спадковим майном шляхом отримання правовстановлюючих документів на руки. 13. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Андрушівською сільською радою Шумського району Тернопільської області слідує, що [PERSON] померла [INFO] в с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області. 14. Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 23 грудня 1996 року Шумською районною державною адміністрацією, підтверджується, що на підставі рішення Шумської райдержадміністрації №397 від 23.12.1996 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 15. З листа Державного кадастрового реєстратора №5390/32-23 від 21.11.2023 вбачається, що [PERSON] була включена у списки на паювання землі по КСП «Каменяр» за №236 від 23.12.1996. Одержала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який перебуває в колективній власності КСП «Каменяр» розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах. Також зазначено вартість з врахуванням коефіцієнта індексації. 16. Згідно із довідкою №397 від 14 листопада 2023 року, виданою Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживав без реєстрації її син [PERSON] . Проживали разом і вели спільне господарство. 17. На підтвердження факту родинних відносин позивачем додано до позовної заяви наступні документи, оглянуті та досліджені судом, а саме: - свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Переморівка Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; - свідоцтво про народження серії [NUMBER] , викладене російською мовою, відповідно до якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Переморівка Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; - свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 18. Актом опитування свідків на предмет встановлення особи №73 від 20.11.2023 встановлено, що [PERSON] і [PERSON] , яка проживала в с. Андрушівка Кременецького району Тернопільської області і померла [INFO] , є однією і тією ж самою особою. 19. Своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №175/02-31 від 20.11.2023 приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що спадщину після померлої [PERSON] він не прийняв, оскільки не підтвердив постійне проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк на подав заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа не заведена. ІV. Оцінка Суду. 20. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 21. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 22. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 23. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 24. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 26. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 27. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 28. Суд звертає увагу, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] і спадщина відкрилась під час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року, відповідно до статті 549 якого, передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, що мало місце в даних правовідносинах і підтверджено довідкою №401 від 20.11.2023 Шумської міської ради Тернопільської області, згідно із якою [PERSON] вступила в управління спадковим майном після смерті [PERSON] . 29. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. 30. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. 31. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статтей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). 32. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. 33. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. 34. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинної на час виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 35. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 36. Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім`я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов`язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім`я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього. Відтак, [PERSON] , в силу положень ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, прийняла спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] , оскільки після її смерті вступила в управління та володіння спадковим майном. 37. [PERSON] померла [INFO] і спадщина відкрилась під час дії Цивільного кодексу України, який діє з 01 січня 2004 року. 38. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 39. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 40. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 41. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 42. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 43. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 44. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Так, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки на день смерті постійно проживав без реєстрації з нею в одному господарстві. Відповідач Шумська міська рада Тернопільської області, в свою чергу, своїх заперечень проти позовних вимог не висловили, просили розглядати справу за наявними в матеріалах справи документами. 45. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, діти спадкодавця та батьки. 46. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 47. Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). 48. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. 49. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. Г Земельного кодексу України. 50. Відповідно до абз.3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельні частки (пай), як спадкове майно, після смерті матері. 51. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . 52. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на земельні частки (пай) не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 53. Позивач у разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved