Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 14.12.2013 року [PERSON] звернулась до АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та підписала Заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №PD - 123017 від 14.12.2013 року, відповідно до якої прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах , що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловила повну та безумовну згоду з її умовами. 10.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву - Договір про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-113416125, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 64762,88 грн. зі сплатою 31,9 % річних строком на 72 місяці. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно Умов. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 27.12.2022 року має заборгованість в розмірі 79898,33 грн., з яких: 70952,22 грн. - заборгованість за кредитом, з яких прострочено - 1051,05 грн.; 8946,11 грн. - заборгованість за відсотками, з яких прострочено відсотків - 7705,90 грн. Оскільки відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за договором кредиту не виконала, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 79898,33 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 15.06.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2023 року за клопотанням представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було залучено до участі у справі правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Представник позивача Дмитріва В.С. в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідачки, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутнія, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідачка не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. По справі встановлено, що АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет «www.aval.ua» Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». У Публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, підписує Заяву про акцепт публічної пропозиції/Угоду, за встановленою формою. Також, у Публічній пропозиції зазначено, що ця Публічна пропозиція, Заява про акцепт, Правила, разом з Тарифами, заявами, всіма змінами, додатками, додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування. При цьому договір банківського обслуговування є укладеним з дати прийняття банком або кредитним посередником підписаної фізичною особою Заяви про акцепт. 14.12.2013 року [PERSON] звернулась до АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та підписала Заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №PD - 123017 від 14.12.2013 року, відповідно до якої прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах , що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловила повну та безумовну згоду з її умовами. 10.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву - Договір про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-113416125, відповідно до якого банку надав відповідачу кредит в розмірі 64762,88 грн. зі сплатою 31,9 % річних строком на 72 місяці Згідно п. 1.2 Договору, Банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» № [NUMBER] в гривнях на ім`я Клієнта та здійснює його Розрахунково - касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів Кредиту згідно цієї Заяви - Договору, а також внесення Клієнтом готівкових та безготівкових коштів на Поточний рахунок виключно з метою погашення Кредиту. Будь - які інші, не передбачені цим пунктом Заяви - Договору, операції за Поточним рахунком не здійснюються та Банк відмовляє в прийнятті документів на їх виконання. Згідно п. 1.3 Договору, на умовах цієї Заяви - Договору, з дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 64762,88 грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користувнаня. Так, відповідно до п. 3.1 - 3.2 Договору, Проценти сплачуються Клієнтом у визначеному Графіком дату у складі щомісячного ануїтентного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3 пункту 1.2 Заяви - Договору. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включно) або з наступного за днем надання Кредиту Операційного дня, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році. Клієнт здійснює погашення Кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтентними платежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми Кредиту та Процентів та розраховується за формулою, визначеною п.п. 3.5.1 пункту 3.5 Статті 3 Розділу 6 Правил. Відповідно до п. 7.1 Договору, умови надання Банком Кредиту, зокрема порядок нарахування Банком Процентів, обставини Дефолту, черговість погашення заборгованості за Кредитом регламентуються Правилами. У разі якщо Правилами передбачені інші ніж передбачені цієї Заявою - Договором умови надання Банком Кредиту, застосовуються умови цієї Заяви - Договору. Усі терміни в цій Заяві - Договорі застосовуються в розумінні, визначеному Правилами. Відповідно п. 8 Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил, Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою - Договором поширюються положення Договору, Правил, в тому числі Розділів 2, 6 Правил. Окрім того, згідно п. 4.2 Договору, Клієнт підтверджує, що перед підписанням Заяви - Договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну загальну вартість Кредиту, що підтверджується підписом Клієнта про його ознайомлення з паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою», та не має зауважень. Претензій щодо надання інформації. Надана Клієнту інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. Також по справі встановлено, що з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в Україні, 10.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 014-RO-82-113416125 до Заяви - Договору про надання Кредиту «Кредит готівкою» №PD - 123017 від 14.12.2013 року, відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та строк кредиту збільшили на 72 календарних місяців, у зв`язку з чим строк кредиту становить до 07.11.2027 року. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Райффайзен Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно приписів ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, АТ «Райффайзен Банк» звернулося до [PERSON] із письмовою Вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань № 114/5-К-278948 від 12.01.2023 року, у якій вимагало не більше ніж протягом 30 календарних днів здійснити дострокове погашення Кредиту у повному обсязі зі сплатою процентів в розмірі 96388,80 грн. Однак, така вимога залишилася без відповідного реагування. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 27.12.2022 року має заборгованість в розмірі 79898,33 грн., з яких: 70952,22 грн. - заборгованість за кредитом, з яких прострочено - 1051,05 грн.; 8946,11 грн. - заборгованість за відсотками, з яких прострочено відсотків - 7705,90 грн. Суд погоджується із наданим розрахунком заборгованості, оскільки такий було проведено відповідно до умов укладеного між сторонами Договору, та не викликає сумніву щодо правомірності нарахування зазначених у ньому сум заборгованості. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. По справі встановлено, що 20.10.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 114/2-64, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» (Первісний кредитор) відступило за плату ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» (Новий кредитор) належні йому Права вимоги, в тому числі за Кредитним договором № 014-RO-82-113416125 від 10.11.2021 року, а Новий кредитор заміняє Первісного кредитора як сторону - кредитора у Кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за Кредитним договором. Даний факт підтверджується доданою до матеріалів заяви копією Договору відступлення прав вимоги № 114/2-64 від 20.10.2023 року, Витягом з Реєстру Боржників № 114/2-64 від 20.10.2023 року до Договору відступлення прав вимоги № 114/2-64 від 20.10.2023 року. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» набувши статусу нового кредитора у Договорі № 014-RO-82-113416125 від 10.11.2021 року, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] про погашення наявної в неї заборгованості за вказаним договором. Так як своїх зобов`язань за Договором [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 79898,33 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved