Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

17.10.2023 року представник позивача [PERSON] звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги обгрунтовано тим, що подружжя з 2004 року не живе разом, у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач прийняв остаточне рішення про розірвання такого шлюбу, оскільки на даний час має іншу родину, де проживає у цивільному шлюбі. Вказала, що такий шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше збереження шлюбу є недоцільним. Оскільки у добровільному порядку розірвати шлюб не має можливості, тому відбулося звернення до суду з даним позовом. 23.10.2023 року згідно до ухвали Біляївського районного суду Одеської області дану справу було направлено за підсудністю до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області для розгляду. 05.12.2023 року справа надійшла до цього суду. 07.12.2023 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. 31.01.2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони у справі 30 листопада 1984 року зареєстрували шлюб у Відділі запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Комсомольської районної ради депутатів трудящих м. Херсона Херсонської області, актовий запис № 826, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу/а.с.8/.\~ Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] . У сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для нього, оскільки той створив іншу сім`ю, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд прийшов до висновку, що на підставі вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved