Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження [INFO] на тимчасово окупованій території України доньки [PERSON] . В обґрунтуванні заявлених вимог посилаються на те, що 24.02.2021 року в Івано-Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] у пологовому будинку м. Сімферополя, АР Крим, [PERSON] народила дитину доньку [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, та копією виписного епікризу від 16.11.2023 року. Отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразка неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з тим, що свідоцтво про народження дитини, яке видане органом на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків, заявники просили суд встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , [INFO] , у м. Сімферополі, АР Крим, Україна, від батьків: матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Заявники та їх представник у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, при зверненні до суду разом із заявою представник [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити без участі заявників, про що вказав у прохальній частині заяви. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2\~ ст.247 ЦПК України\~ у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За загальними правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини. Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.91 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з п. 15 розділу III Правил державної реєстрації актів громадського стану в Україні, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження. За правилами ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] 24.02.2021 року в Івано-Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.02.2021 року, актовий запис №315 (а.с.6). [INFO] у пологовому будинку м. Сімферополя, АР Крим, [PERSON] народила дитину доньку [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, та копією виписного епікризу від 16.11.2023 року (а.с.13,15). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.11.2023 року Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , вказаний громадянин України [PERSON] , матір`ю громадянка російської федерації [PERSON] . При цьому, заявниками на підтвердження громадянства України надано копії паспортів [PERSON] , паспорт № [NUMBER] , виданий органом 5116 (а.с.7-8), та [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 28.08.2009 року Сакським МВ ГУ МВС України у АР Крим (а.с.9-12). Відповідно ст. 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Судом встановлено, що відомості про громадянство матері, які зазначені у заяві про встановлення факту народження дитини, не співпадають з відомостями, зазначеними у свідоцтві про народження дитини. Отже, у суду є всі підстави вважати, що заявниця на момент народження дитини, втратила громадянство України, шляхом добровільного набуття громадянства російської федерації, що виключає встановлення факту народження дитини від громадянки України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявниками подані суду недостовірні відомості щодо громадянства батьків дитини, та з цього приводу не надано будь-якого пояснення у заяві, у зв`язку з чим, суд не вбачає можливим задовольнити заяву на підставі наданих доказів. Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять інформації стосовно фактичного місця проживання заявників на теперішній час. Також, у заяві відсутня інформація стосовно перетину заявниками [PERSON] та [PERSON] кордону України, зважаючи на те, що заявник [PERSON] 21.10.2020 року отримав паспорт громадянина України у формі ID-картки. Відповідно до ч. 2 ст.\~9\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Задоволення ж заяви, у викладеній редакції, неможливе, оскільки за загальними приписами цивільного та сімейного законодавства України захист порушеного права та його відновлення можливе лише за умови доведеності цього права. Враховуючи, що відомості про дитину та її батьків, які зазначені у заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними у свідоцтві про народження дитини, суд позбавлений можливості встановити заявлений факт. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 6 червня 2018 року по справі №758/2671/17 провадження №61-25701св18. У зв`язку з вищевикладеним, суд не має можливості з`ясувати обставини щодо фактичного народження дитини [PERSON] , що при дослідженні усіх доказів не дає суду можливості для встановлення юридичного факту народження [PERSON] , [INFO] .

Outcome: dismissed