Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

У жовтні 2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.05.1995 Дружківським міським відділом ЗАГСу Донецької області, актовий запис № 214, а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя не склалось, зникло взаємне почуття любові, поваги, взаєморозуміння та підтримки один до одного. Шлюб існує формально, а тому такі стосунки суперечать її інтересам. Збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю., а 13.12.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 13.12.2023, копії ухвали надіслані сторонам. 13.12.2023 позивач звернулась через канцелярію суду із заявою, в якій позов підтримує, просить проводити розгляд справи без її участі, не заперечує щодо заочного рішення, а також просить стягнути судовий збір з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся за відомою суду адресою, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 06.05.1995 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Дружківським міським відділом ЗАГСу Донецької області, актовий запис № 214, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 212, про наявність у подружжя спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даінй справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у жовтні 2023, підтримала позов в заяві від 13.12.2023. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved