Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач, в інтересах якої діє представник Хомік Є.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина, донька [PERSON] , [INFO] . 24.10.2012 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, донька залишилась проживати з позивачем. Від часу розірвання шлюбу і до теперішнього часу батько дитини інтересу до життя доньки не виявляє, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, аліменти не сплачує. Таким чином, відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і його поведінка свідчить про втрату інтересу до дитини. Рух справи у суді. Ухвалою суду від 08.02.2023 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 28.02.2023 року справу призначено до судового розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позов суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника Пояснення сторін в судовому засіданні. Представник позивача Хомік Є.М. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти винесення заочного рішення, суду пояснила, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилась проживати з матір`ю. З того часу відвідач не проявляє інтересу до життя доньки, не надає матеріальної допомоги, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і його поведінка свідчить про втрату інтересу до дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, суду пояснила, що самостійно виховує доньку, а після її одруження з [PERSON] батьком її доньки фактично став останній, який займається її вихованням, розвитком та утриманням. Відповідач не виконує жодного обов`язку щодо виховання дитини, спілкування з донькою та утримання. Зазначає, що на даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який має намір дати своє прізвище доньці та усиновити її. Будь-яких контактів з відповідачем вона не має, бо не знає де він взагалі знаходиться. З пояснень неповнолітньої [PERSON] судом встановлено, що вона мешкає разом із матір`ю та вітчимом. Свого батька вона майже не пом`ятає, оскільки батьки розлучились коли їй було 4 роки. З того часу, батько не проявляє до неї інтересу, не дбає про її фізичний та духовний розвиток не сплачує аліменти. Зазначила, що вона з батьком не спілкується і не знає де він є. Її вихованням та утриманням займається мати і вітчим [PERSON] , який турбується про неї і здійснює опіку щодо неї. Вона не має заперечень проти позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав відносно неї, оскільки цю людину вона не знає і не пам`ятає. Своїм батьком вона вважає вітчима - [PERSON] . Судом встановлені такі обставини. Копією свідоцтва про народження підтверджується, що [PERSON] , народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.11 зворотній бік). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить рішення Орджонікідзевського міськогого суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року. (а.с.10, зворотній бік). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19.12.2015 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінили прізвище на [PERSON] ( а.с.11). З довідки відділу виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області № 1489 від 02.07.2019 року та довідки № 1343 від 23.06.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки, виданої 05.10.2023 року за № 52 за підписом директора Комунального закладу «Ліцей № 3 Покровської міської ради Дніпропетровської області» вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається у данному закладі і є ученицею 11 А классу. За час навчання доньки, батько [PERSON] жодного разу не приходив до школи, з учителями не спікувався, не ікавився шкільним життям дитини, результатами навчання дівчинки та не долучався до шкільних і класних заходів. (а.с.14 зворотній бік) На підставі судового наказу Орджонікідзевського міського суд Дніпропетровської області від 12.07.2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на корист [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/84 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.06.2018року і до повноліття дитини.(а.с.13). Згідно повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 26.02.2019 року станом на 26.02.2019 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплаті аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку за період з 26.06.2018 року по 26.02.2019 року становить 18774,84 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с.17) Довідка Нікольського відділу державної виконавчої служби у Маріупольському районі Донецької області від 15.09.2021 року (а.с. 13 зворотній бік) свідчить про те, що на примусовому виконанні вказаної служби знаходиться виконавче провадження з приводу виконання виконавчого документу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Станом на 15.09.2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 84172,00 грн. Зі змісту висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дінпропетровської області від 09.11.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.78-80). Норми права застосовані судом та висновки суду. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч.1 ст.164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої [PERSON] , свідомо самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини синів. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не приймає ніякої участі у житті своєї неповнолітньої дитини, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не забезпечує її матеріально і не має наміру і бажання вчиняти дії на виправлення цієї ситуації. Неповнолітня [PERSON] мешкає у родині разом із матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] . В судовому засіданні достовірно встановлено, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами (з 2012 року) дитина мешкає разом з матір`ю. З 2015 року мати [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , якого дитина сприймає своїм батьком, а про біологічного батька майже нічого не пам`ятає. Також судом встановлено, що відповідач зобов`язання по сплаті аліментів на утримання доньки не виконує, про що свідчать копії матеріалів виконавчого провадження про існування значної суми заборгованості. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач, в силу певних поважних причин або інших обставин, не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дитини, судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем в судовому засіданні доведено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітньої доньки, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Виходячи з вищевказаного, суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved