Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

що [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною заявою. Заяву обґрунтовує тим, що 15.11.2023 р. він звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до територіального органу Пенсійного фонду України. Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області № 092850000784 від 23.11.2023 р. йому відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, та зазначено, що його страховий стаж становить 2 роки 10 місяців 19 днів. До трудового стажу не зараховано періоди роботи, згідно трудових книжок [NUMBER] від 05.07.1979 р. та [NUMBER] від 02.01.1976 р., оскільки по батькові власника трудових книжок (записано російською мовою) не відповідає по батькові заявника російською мовою згідно паспортних даних. Підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки стало те, що в трудовій книжці серії [NUMBER] від 05.07.1979 р., його по батькові (внесено російською мовою) не відповідає по батькові російською мовою згідно даних його паспорта [NUMBER] , виданого Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області 30.11.1996 р., де записано « [PERSON] »; в трудовій книжці серії [NUMBER] від 02.01.1976 р. його по батькові (внесено російською мовою) « [PERSON] » не відповідає по батькові російською мовою згідно даних його паспорта [NUMBER] , виданого Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області 30.11.1996 р., де записано « [PERSON] ». Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.11.2023 відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду. Від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшло письмове пояснення від 08.01.2024 №0900-0901-7/1126. У поясненні зазначається, що до трудового стажу [PERSON] не зараховано періоди роботи, згідно трудових книжок [NUMBER] від 05.07.1979 і [NUMBER] від 02.01.1976, оскільки по батькові заявника російською мовою, не відповідає по батькові заявника російською мовою згідно паспортних даних (у трудових книжках « [PERSON] », у паспорта « [PERSON] »). Згідно підтверджених документів право на пенсійну виплату відсутнє. Записи трудових книжок не підтверджують трудовий стаж [PERSON] та не можуть враховуватись у разі призначення пенсії за віком. [PERSON] не надано доказів про те, що він звертався до останнього місця роботи із заявою щодо зміни записів у трудовій книжці, тому даний факт необхідно дослідити в судовому порядку. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак у поясненні від 08.01.2024 №0900-0901-7/1126 справу просить розглянути за його відсутності. Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із такого. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Рішенням про відмову у призначенні пенсії №092850000784 від 23.11.2023 [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки за результатом розгляду документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудових книжок [NUMBER] від 05.07.1979 та [NUMBER] від 02.01.1976, так як по батькові власника трудових книжок (внесено російською мовою) не відповідає по батькові заявника російською мовою згідно паспортних даних. Із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , видно, що [PERSON] народився [INFO] у с. Станькова Калуського району Івано-Франківської області. У 1984 році [PERSON] , який народився у с.Станькова Калуського району Івано-Франківської області в 1958 році, закінчив повний курс Калуської районної заочної середньої школи м. Калуша, що підтверджується атестатом про середню освіту за № [NUMBER] . У трудовій книжці [NUMBER] , дата заповнення 02 січня 1976 року, перша сторінка якої заповнена російською мовою, зазначено, що вона видана на ім`я [PERSON] , [INFO] . З архівної довідки від 24.01.2024 №01.7-01/59 архівного відділу Калуської міської ради слідує, що [PERSON] (так у документі) прийнятий на посаду учня тесляра Будівельно-монтажного управління № 2 тресту «Хімметалургбуд» з 12 грудня 1975 року. Інших відомостей не виявлено. В особових рахунках про розмір заробітної плати робітників і службовців Будівельно-монтажного управління № 2 тресту «Хімметалургбуд» [PERSON] нарахування заробітної плати зазначено з січня по жовтень 1976 року. У трудовій книжці [NUMBER] , дата заповнення 02 січня 1976 року, інформація про цю трудову діяльність [PERSON] відображена за номерами записів 1-3. У трудовій книжці [NUMBER] , дата заповнення 05 липня 1979 року, перша сторінка якої заповнена російською мовою, зазначено, що вона видана на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно запису за № 1 цієї трудової книжки, з 06.05.1977 по 24.05.1979 [PERSON] служив в армії. Цей же період служби зазначено у його військовому квитку № [NUMBER] . 30 листопада 1996 року Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області видано паспорт [NUMBER] на імя [PERSON] , [INFO] . Таким чином, розбіжності в написанні по батькові заявника у трудових книжках могли виникнути внаслідок невірного перекладу на російську мову. Додатковим підтвердженням належності заявнику вищевказаних трудових книжок, є наявні у нього їхні оригінали. Щодо пояснень заінтересованої особи. Пунктом 2 наказу № 58 від 29.07.1993 Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» передбачено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 N 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 N 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується. Тому посилання заінтересованої особи на Інструкцію №162 є безпідставним. Щодо посилання на пункт 2.13 чинної Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, то суд звертає увагу на те, що заявник по батькові не змінював, розбіжності є наслідком невірного перекладу, а тому немає підстав для звернення до останнього роботодавця. Крім того, паспорт заявнику видано після того, як заведено обидві трудові книжки. При прийнятті на роботі цей паспорт очевидно не міг бути поданий роботодавцю. Законодавством України не визначено механізму виправлення помилкового перекладу у трудовій книжці. Стосовно посилання на постанову Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 938/792/21, то обставини цієї справи є відмінними від обставин у справі за заявою [PERSON] . Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц; провадження № 14-43цс22). Встановлення факту належності трудових книжок заявнику має для нього юридичне значення, так як він не може реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат, зокрема, підтвердити свій трудовий стаж для призначення пенсії. З огляду на викладене, зважаючи на те, що у заявника немає іншої можливості, окрім судового порядку, встановити факт належності правовстановлюючих документів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника ґрунтуються на законі, належним чином обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved