Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів з тих підстав, що як стверджує рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2023 року шлюб між нею і відповідачем було розірвано. Від цього шлюбу у них із [PERSON] є троє неповнолітніх дітей син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , батьком яких є і в свідоцтвах про народження записаний відповідач. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Необхідний рівень вона одна не можу забезпечити дітям, тому батько, який є здоровим і працездатним, зможе сплачувати аліменти. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на утриманні у позивачки [PERSON] знаходяться неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких є і в свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. Ці факти підтверджуються копією свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , довідками Управління соціального захисту населення № 511-5001740070 від 10.06.2022, № 511-5001740014 від 10.06.2022, № 511-5001740209 від 10.06.2022, про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, що батьком дітей є відповідач [PERSON] , діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач має змогу утримувати свою дитину, доказів про його хворобу чи наявність інших утриманців відповідач суду не надав, суд вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved