Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» у жовтні 2023 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування збитків. Позов мотивований тим, що 24.05.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», д.н.з.\~\~ [NUMBER] та транспортного засобу LDV Convoy 400 д.н.з.\~\~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2021 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КпАП України. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди застрахованому позивачем автомобілю «Volkswagen», д.н.з.\~\~ [NUMBER] . До АТ «СК «Універсальна» із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем складені акт огляду транспортного засобу від 28.05.2021 року, рахунок - фактура № C4422054 від 31.01.2021 року, аварійний сертифікат від 05.09.2023 року, страховий акт № 105470/1 на суму 34149 грн. 68 коп., а відповідно до платіжного доручення від 03.06.2021 року № 6357 позивач виплатив страхувальнику кошти в загальній сумі 34149 грн. 68 коп. АТ « СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №105470/1 у розмірі 34149, 68 грн. Цивільно правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР7723446. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 16159,62 грн. А тому, сума, яка підлягає стягненню із відповідача складає 17990 грн. 06 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, просив розглянути справу за його відсутності, з підтриманням позовних вимог в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки разом з копією ухвали про відкриття провадження суду та копією позовної заяви з додатками на адресу місця реєстрації відповідача. Відзив на позов відповідачем не поданий. Виходячи з положень\~ст. 13 ЦПК України\~кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Розгляд справи відбувся у порядку спрощеного позовного провадження. Так, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1\~ст. 279 ЦПК України). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5\~ст. 279 ЦПК України). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1\~ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 24.05.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», д.н.з.\~\~ [NUMBER] та транспортного засобу LDV Convoy 400 д.н.з.\~\~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2021 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КпАП України. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди застрахованому позивачем автомобілю «Volkswagen», д.н.з.\~\~ [NUMBER] . Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем складені акт огляду транспортного засобу від 28.05.2021 року, рахунок - фактура № C4422054 від 31.01.2021 року, аварійний сертифікат від 05.09.2023 року, страховий акт № 105470/1 на суму 34149 грн. 68 коп., а відповідно до платіжного доручення від 03.06.2021 року № 6357 позивач виплатив страхувальнику кошти в загальній сумі 34149 грн. 68 коп. АТ « СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №105470/1 у розмірі 34149, 68 грн. Цивільно правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР7723446. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 16159,62 грн. Суд вважає, що відповідач, як винна особа, якою завдані збитки, має відшкодувати понесені нею витрати по виплаті страхового відшкодування у сумі 17999,06 грн. Відповідно до\~ст. 8 Закону № 85/96-ВР\~страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно, на підставі\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої\~статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно, у зв`язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику, у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Так, до страховика, відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки\~ст. 81 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Інші доводи позивача, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення\~ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір - 2 684 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,\~ст.1191 ЦК України, ст. ст.\~98,\~27 Закону України «Про страхування»,\~Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved