Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 06.11.2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, вказуючи, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами та є абонентами КП Харківські теплові мережі, однак не сплачують вартість цих послуг. Посилаючись на\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги»,\~«Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», положення\~ст.625 ЦК України\~щодо відповідальності боржників за прострочення виконання грошового зобов`язання, просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за період з 01.04.2018 року по 31.01.2022 року у розмірі 60303,10 грн., а також відшкодувати судові витрати у справі у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Фрунзенського\~районного осуду\~м.\~Харкова від\~ 10.11.2023 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 01.12.2023 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строку позовної давності. Також відповідачем подано заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що в заяві про застосування строку позовної давності по справі [PERSON] за період з 04 місяця 2018 року по 10 місяць 2020 року жодної оплати не здійснено, цей факт підтверджується нульовими показниками стовбця 16 «сплачено за місяць з урахуванням періоду» відомості про нарахування та оплату за послуги теплопостачання КП «Харківські теплові мережі » станом по 1 місяць 2022 року. Згідно даних стовбця 14 «надходження оплат» відомості про нарахування та оплату за послуги теплопостачання Комунального підприємства: «Харківські теплові мережі» станом по 1 місяць 2022 року в період з 04 місяця 2018 року по 10 місяць 2020 року наявні оплати в 5, 7 та 9 місяці 2020 року. Ці оплати жодним чином не стосуються погашення заборгованості, яка виникла в період з 04 місяця 2018 року по 10 місяць 2020 року, оскільки стосується виплат з виконання постанови виконавчого провадження № 60725701 відносно виконавчого листа № 645/2031/18 від 28.12.2018 року і стосується виплат заборгованості за опалення та підігрів води за інший період часу, а саме з 01.2013 року по 03.2018 року у розмірі 60357,33 грн., 3% річних у розмірі 6463,56 грн. та інфляційні витрати у розмірі 1704,73 грн.. Цей факт підтверджується звітами роботодавця про здійснення відрахувань та виплат з заробітної плати [PERSON] з 01.05.2020 31.05.2020, з 01.07.2020 31.07.2020, з 01.08.2020 31.08.2020 р. Відповідно до банківської квитанції № 34234176 від 01.09.2021 [PERSON] здійснила оплату на суму 50217,80 грн.. Зазначена сума була спрямована на погашення боргу на виконання постанови виконавчого провадження № 65035788 відносно виконавчого листа № 645/2031/18 за судовим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.12.2020 року стосовно стягнення заборгованості за опалення та підігріву води за період часу з грудня 2014 року по березень 2018 року у розмірі 50990 грн.31коп., 3% річних у розмірі 6463,56 грн. та інфляційні витрати у розмірі 1704,73 грн.. В сукупності ці докази підтверджують факт не визнання та не оплати [PERSON] заборгованості за період з 04 місяця 2018 року по 10 місяць 2020 року. Просила відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~ Представник позивача [PERSON] у судовому засідані позов підтримав, надавши пояснення аналогічні викладенним в позовній заяві та відповіді на відзив. Заперечував щодо застосування строку позовної давності. В подальшому представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.\~ Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень (відзив) проти позову або заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Відповідач \~ [PERSON] в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечувала, пояснила суду, що вона не визнає суму боргу, підтримала пояснення викладені в її заявах, просила про застосування строку позовної давності. Також зазначила, що вона нерегулярно сплачувала комунальні послуги, через те, що позивачем надаються неякісні послуги, в їх квартирі погане опалення, та були перебої в постачанні гарячої води. На її неодноразові звернення до керівництва КП ХТМ, а також до міського голови, вона не отримала ніякої відповіді. Просила відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~ Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому\~засіданні встановлено,\~що відповідачі\~зареєстровані за\~адресою:\~ [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Опалення та гаряче водопостачання будинку, в якому мешкають відповідачі, здійснюється позивачем централізовано. Даних про відмову відповідачів від надання їм позивачем послуг опалення та підігріву води матеріали справи не містять. Згідно розрахунку позивача, за період з 01.04.2018 року по 31.01.2022 року заборгованість відповідачів по сплаті послуг централізованого опалення та підігріву води становить 60303 грн. 10 коп. З даного розрахунку вбачається, що відповідачі частково сплачували комунальні послуги надані позивачем з листопада 2020 року по грудень 2021 року (на загальну суму 10621 грн.), що також підтверджується копіями квитанцій від 02.02.2021, від 05.01.2021 року. В судовому засіданні відповідач зазначила, що це були оплати за поточні нарахування за послуги. З наданих відповідачем копій звітів про здійсненні відрахування та виплати Харківського національного економічного університету ім. С.Кузнецова, відносно [PERSON] , за постановою ВП № 60725701 від 06.02.2020 року, вбачається, що за виконавчим листом № 645/2031/18, відповідачкою [PERSON] було сплачено 7479,52 грн., 2634,54 грн., 7073,15 грн., 2951,88 грн., 6250 грн., 5903,75 грн., а також згідно квитанції - на суму 50217,80 грн.. Тобто в судовому засіданні встановлено, що зазначені суми були сплачені відповідачем в рахунок виконання іншого рішення суду та не мають відношення до періоду заборгованості розглядаємого судом та відповідно не є доказами по справі. Відповідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в квартирі, яка належить громадянинові на праві приватної власності, береться по затвердженим у встановленому порядку тарифам, та має вноситись наймачами своєчасно. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 1875-ІV від 24.06.2004 року - користувач зобов`язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги. У випадку наявності засобів по квартирного обліку холодної та гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати показання та сплачувати вартість наданих послуг за цими показаннями та встановленими тарифами. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 року, введений в дію з 01.05.2019 року - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Строки оплати встановлені п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, що діяла в період виникнення спірних правовідносин та до 01.05.2022 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Що стосується клопотання відповідача щодо застосування строку позовної давності, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 257,267 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Враховуючи, що з 12.03.2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину, позовні вимоги з 01.04.2018 року заявлені в межах строку позовної давності. Крім того, п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції від 15.03.2022 року, було передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги заявлені в межах позовної давності, у зв`язку із чим заява відповідача щодо застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки позивачем строку позовної давності не пропущено. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості за оплату послуг з опалення та постачання гарячої води за період з 01.04.2018 року по 31.01.2022 року у розмірі 60303,10 грн. Що стосується твердження відповідача про надання позивачем неякісних послуг, то суд зазначає, що згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Але будь-яких позовних вимог в порядку ст. 193 ЦПК України, відповідач не заявляла, та доказів надання неякісних послуг позивачем, не надала. Згідно ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, вислухавши сторони по справі, дослідивши надані докази в їх сукупності, та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн., в рівних частинах з кожного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: dismissed