Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] , розірвати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 серпня 2018 року між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі дітей немає, однак спільної згоди на розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України вони не досягнули. Позивачка зазначає, що на даний час вони з відповідачем разом не проживають, протягом двох років спільного побуту не ведуть. До відповідача вона втратила почуття любові та поваги. Подальше спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивачки, неможливе, шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі позивач не бажає. Ухвалою судді від 04 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 17 січня 2024 року представником позивачки, адвокатом Рекушем О.Р. до суду подано заяву про уточнення вимог, згідно якої просив вважати правильним написання прохальної частини позовної заяви в такій редакції: «Розірвати шлюб між мною - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований у Бучацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, (актовий запис № 77)». Представник позивачки, адвокат Рекуш О.Р. в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить справу розглядати у його відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Будучи належним чином повідомленим про судове засідання, відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від нього не надходило. З урахуванням умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступніобставини справи. Як слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 серпня 2018 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, сторони 08 серпня 2018 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 77. У подружжя дітей немає. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Питання про стягнення судового збору судом вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved