Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

25.09.2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] на її, [PERSON] , [INFO] користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві і просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що він не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, однак у меншому розмірі, а саме щомісячно по 1000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Зазначив, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, в зв`язку з чим перебуває на обліку в Надвірнянському об`єднаному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію в сумі близько 7000 грн. на місяць. Крім того, у нього на утриманні знаходиться перестаріла мати, якій виповнилось 83 роки, що хворіє, і відповідно на її лікування він також витрачає кошти. Натомість, дружина [PERSON] разом з дітьми виїхала до Польщі, де, як йому відомо, проживає з іншим чоловіком. Враховуючи дані обставини, як стверджує відповідач, він зазнає матеріальних труднощів, а тому просить суд зменшити розмір аліментів, що будуть підлягати стягненню з нього в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~по справі\~перебувають у\~шлюбі,\~який зареєстрований\~24.11.2005\~року у\~виконавчому комітеті\~Стримбівської сільської\~ради Надвірнянському\~району Івано-Франківської\~області, актовий запис №6 (а.с.6). За час перебування в шлюбі у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , батьками яких записані строни по даній справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.7, 8, 9). Як вбачається із матеріалів справи, впродовж тривалого часу сторони проживають окремо та не підтримують жодних подружніх стосунків. З`ясовано також,\~що на\~даний час\~неповнолітні діти\~проживають з\~позивачем і\~знаходяться на\~її утриманні\~та вихованні,\~що стверджується актом обстеження №2-18/342 від 21.09.2023 року, складеним діловодом та старостою Стримбівського старостинського округу №6 Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області та витягом №880571 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.09.2023 року (а.с.10, 11). В ході судового розгляду встановлено, що відповідач є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, в зв`язку з чим перебуває на обліку в Надвірнянському об`єднаному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію в сумі близько 7500 грн. на місяць. Також, у нього на утриманні знаходиться перестаріла мати, якій виповнилось 83 роки, що хворіє, і відповідно на її лікування останній витрачає кошти. Разом з тим, суд констатує, що відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2024 року становить 2563 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень. З урахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дітей, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати своїх дітей в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку, натомість належних та достатніх доказів його важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, в ході судового розгляду не встановлено. За вказаних обставин і з врахуванням того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі, що просить позивач,\~а саме в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191\~СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 25.09.2023 року. Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.1 ч.3\~ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат від 23.09.2023 року та квитанцій: №000258, №000259 від 22.09.2023 року, витрати [PERSON] на правничу допомогу склали 2100 грн. 00 коп. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2100 грн. 00 коп., згідно квитанцій: №000258 та №000259 від 22.09.2023 року (а.с.13, 14). Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved