Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, просив визнати недійсними розпорядження голови Городоцької РДА № 721 від 02.12.2002, в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,0036 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 024427, виданий 29.12.2002 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 759, скасувавши в поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 1,13 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] на підставі Сертифікату ЛВ № 0092011, виданого 16.06.2000, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи тим, що після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно. Він фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, звернувся до нотаріуса для її оформлення, однак листом нотаріуса від 24.10.2023 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що державний акт видано після смерті спадкодавця. Вказане змушує його звертатись до суду із позовом про визнання вказаного Державного акту та розпорядження в частині його видачі недійсними та про визнання за ним права на вказану земельну частку (паю) в порядку спадкування. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів наведених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належно. Представник третьої особи - Львівської районної державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, 10.11.2023 начальник подала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з`явився, 19.12.2023 подав пояснення на позов, заперечень щодо визнання за позивачем право на земельну частку (пай) не висловив. Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилась, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позов, а позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі, суд приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить думки про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.13). [PERSON] , як видно із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , помер [INFO] (а.с.10). [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0092011 від 16.06.2000, належало право на земельну частку (пай) розміром 1,13 у.к.га (а.с.9). З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 024427, вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0036 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Керницької сільської ради. Вказаний акт було видано 29.12.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 721 від 02.12.2002 (а.с.8). Позивач [PERSON] спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] фактично прийняв в порядку ст.\~549 ЦК України в редакції 1963 року, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Із листа Городоцької державної нотаріальної контори № 623/01-16 від 24.10.2023 видно, що нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що правовстановлюючий документ про право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.12). В ч.1 ст.3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Згідно ч.1 ст.524 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті спадкодавця, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За п.2 Указу Президента\~України від\~08.08.1995\~№ 720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки матеріалами справи встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 1,13 у.к.га на території Керницької сільської ради, таке право увійшло до складу його спадкового майна. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки розпорядження голови Городоцької РДА та Державний акт на право приватної власності на землю, були видані після смерті [PERSON] , такі слід визнати недійсними. Разом з тим, з копії спадкової справи № 67/2013 розпочатої 28.02.2013 (а.с.29-46) убачається, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] . Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про визнання за позивачем 1/2 права на земельну частку (пай) площею 1,13 у.к.га, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] . На підставі ст.ст. 25, 373, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 529, 548-549\~ЦК України в ред.1963,

Outcome: partial