Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

В червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», третя особа [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, спричиненого ДТП, яке сталось 08 травня 2021 року на вул. Армійська, 10 А в м. Одесі. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи звернулсь до суду з заявою про розгляд справи без ії участі, позовні вимоги просить задовольнити повністю. Відповідач до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлен належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності представника до суду не подавали. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, державний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. 08 травня 2021 року о 13 год. 20 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Mazda СХ- 7, державний номер [NUMBER] по вул. Армійській, 10А в м. Одесі не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, державний номер [NUMBER] , який зупинився попереду, чим порушив вимоги 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правову відповідальність [PERSON] застраховано за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» поліс 202948886 від 25 лютого 2021 року. Після ДТП, [PERSON] звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування. 17 серпня 2021 року від Страхової компанії на адресу [PERSON] надійшов лист, згідно якого ними було повідомлення про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 55609 грн. Також вказаним листом Страхова компанія повідомила, що зазначена сума буде виплачена на рахунок [PERSON] . При цьому, позивача було повідомлено, що Страхова компанія може переглянути суму страхового відшкодування та провести актуалізацію розрахунку, в разі документального підтвердження, проведення відновлювального ремонту автомобілю Mitsubishi Pajero Sport, державний номер [NUMBER] . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2021 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Враховуючи те, що [PERSON] не погоджувався із розміром страхового відшкодування, він 22 лютого 2022 року звернувся до Фізичної особи-підприємця [PERSON] для проведення оцінки вартості відновлювального ремонту належного йому автомобілю Mitsubishi Pajero Sport, державний номер [NUMBER] , що підтверджується Договором № 2202/22. Згідно звіту № 2202/22 від 10 червня 2022 року вартість відновлювального ремонту автомобілю Mitsubishi Pajero Sport, державний номер [NUMBER] становить 149218.30 грн. Однак, відповідач до теперішнього часу не здійснив взагалі виплату страхового відшкодування, у зв`язку із чим [PERSON] вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Граничний розмір відшкодування страхової компанії за страховим полісом становить 130 000 грн., в межах вказаної суми позивач і просить виплатити йому завдану шкоду. Законодавством України визначено порядок розрахунку розміру заподіяної шкоди. Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів. Згідно ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілим особам повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як Звіт про оцінку майна (актом оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Право на практичну діяльність за відповідними напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямків надається суб`єктам оціночної діяльності після отримання відповідних сертифікатів, які видає Фонд Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV. Згідно з статтею 3 Закону №1961-IV визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що саме вона, як власник вказаного автомобіля зазнала матеріальних витрат, спричинених вказаним ДТП. Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Outcome: approved