Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 10 лютого 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» (надалі - ДП «ІМТП»), в якому просив: (І) визнати протиправним та скасувати наказ директора ДП «ІМТП» Єрохіна А. від 30 грудня 2022 року за №1025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та попередження працівників підприємства», яким його звільнено з посади тракториста 5 розряду виробничого комплексу механізації (надалі - ВКМ) ДП «ІМТП» та поновити на зазначеній посаді; (ІІ) визнати протиправним та скасувати наказ №4-ос від 05 січня 2023 року ДП «ІМТП» про звільнення з посади тракториста 5 розряду ВКМ ДП «ІМТП» та поновити на зазначеній посаді; (ІІІ) стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день поновлення на роботі. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом директора ДП «ІМТП» Єрохіна А. від 30 грудня 2022 року за №1025 [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення на підставі пункту 3 статті 4 КЗпП України. Згідно з оскаржуваним наказом 21 грудня 2022 року [PERSON] нераціонально використовував службовий транспорт - трактор Т-150 державний номерний знак [NUMBER] з причепом [NUMBER] при отриманні виробничого завдання від заступника начальника ВПК-3 з господарської діяльності [PERSON] з транспортування твердого сміття з території ВПК-3 на Некрасівський полігон ТОВ «Комунтранс», відхилився від маршруту, здійснив висипання твердого сміття поблизу приватної будівлі свого знайомого. Також, в наказі зазначено, що [PERSON] порушив п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «ІМТП», вимоги розпорядження від 05 липня 2022 року за №20 «Щодо поводження з відходами на підприємстві», а також нераціонально використовував службовий транспорт та робочий час. Оскаржуваним наказом його позбавили всіх видів премій на 2022 рік. У 2022 році він двічі притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган, останній раз - 28 квітня 2022 року. З наказами від 30 грудня 2022 року та 05 січня 2023 року він не згодний. 21 грудня 2022 року на ім`я керівника підприємства він надавав письмову пояснювальну, у якій зазначив мотиви свого вчинку. Так, у пояснювальній він вказав, що 21 грудня 2022 року він заступив на зміну на трактор Т-150 д.н.з. [NUMBER] з причепом [NUMBER] та отримав завдання від заступника начальника ВКП-3 з господарської діяльності [PERSON] вивезти сміття. Сміття собою представляло тверді відходи 4 класу, а саме гниле зерно, шматки бетону, шматки проволоки, шматки пакувальної стрічки, все було в перемішку та не підлягало сортуванню. Перед виїздом [PERSON] надав йому талон на вивіз сміття на Некрасівський полігон ТОВ «Комунтранс» та сказав за можливості висипати сміття десь в іншому місці, щоб зекономити вказаний талон. Приблизно о 13 годині 30 хвилин він виїхав з підприємства з метою вивезення вказаного сміття та з метою економії талона вивіз його не на Некрасівський полігон ТОВ «Комунтранс», а на прохання свого знайомого - на дорогу в с. Гудзовка м. Ізмаїл. Це тверде сміття він використав для ремонту дороги, оскільки там взагалі неможливо проїхати. Заступник начальника ВКП-3 з господарської діяльності [PERSON] з приводу ситуації, що склалася 21 грудня 2022 року також надав письмову пояснювальну, в якій підтвердив, що надав йому вказівку зекономити талон та вивезти сміття в інше місце. До кінця року залишалося 10 днів та сміття ще необхідно було вивозити, а талон залишився лише один. Вважає, що в його діях відсутня вина, оскільки виконав пряму вказівку свого безпосереднього керівника у виробничому завданні. Крім того, сміття, яке було вивезено з території підприємства, немає ніякої цінності та взагалі не завдало ніякої шкоди; він навпаки зекономив талон на вивіз сміття. В оскаржуваному наказі від 30 грудня 2022 року вказано, що він порушив вимоги розпорядження від 05 липня 2022 року за №20 «Щодо поводження з відходами на підприємстві». Із вказаним розпорядженням він ознайомлений не був, про його існування йому нічого не було відомо. Він простий тракторист, керівництво йому поставило задачу, він її виконав. Звернув увагу, що він не є посадовою особою підприємства, яка несе відповідальність за відходи на підприємстві. Також вважає, що ніякого нераціонального використання службового транспорту та робочого часу з його сторони немає, оскільки він виконував розпорядження керівництва підприємства. 1.3. 03 травня 2023 року та 09 січня 2024 року [PERSON] позовну заяву уточнив (а.с.52-54, 127, 128), остаточно просив: (І) поновити на роботі у ДП «ІМТП» з дати звільнення на посаді тракториста 5 розряду ВКМ; (ІІ) стягнути з ДП «ІМТП» середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день поновлення на роботі у розмірі 288 940 гривень 05 копійок; (ІІІ) стягнути з ДП «ІМТП» оплачений судовий збір. ІІ. Процедура 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 10.02.2023 року, справа №946/1019/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.24). 2.2. 14 лютого 2023 року ухвалою судді відкрито провадження та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.25). 2.3. 04 травня 2023 року ухвалою суду залишені без розгляду позовні вимоги [PERSON] до ДП «ІЗМ МТП» про визнання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення протиправними та їх скасування (а.с.67). 2.4. 29 травня 2023 року ухвалою суду Управління Державної казначейської служби України в Ізмаїльському районі Одеської області зобов`язано повернути [PERSON] з бюджету судовий збір в сумі 1 074 гривні (а.с.87). 2.5. Під час розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів. ІІІ. Позиції учасників 3.1. У судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали у повному обсязі та наполягали на її задоволенні на підставі викладених у ній доводів. Додатково позивач пояснив, що заступник начальника ВПК-3 з господарської діяльності [PERSON] під час надання виробничого завдання пояснив, що необхідно терміново звільнити площадку та, якщо є можливість, висипати сміття не на полігоні, а в іншому місці. Відомо, що підприємство сплачує грошові кошти за вивіз сміття. 100 тон - було річною нормою. Через війну ця норма виконується за 2 місяці. Після притягнення його до дисциплінарної відповідальності було закуплено талони на вивіз сміття, але, в будь-якому разі, не одразу, а лише у лютому. Прохання [PERSON] зекономити відомість сприйняв як наказ керівника, він є трактористом та беззастережно виконує поставлені йому завдання. Звернув увагу, що будь-якої шкоди його діями підприємству завдано не було, матеріальної користі він не отримав. В останнє судове засідання позивач та його представник не з`явилися, звернувшись із заявою про розгляд справи у їх відсутність. 3.2. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, надавши відзив на позовну заяву (а.с.38-41). За змістом відзиву, позивача тричі протягом 2022 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Накази від 11 лютого 2022 року та 28 квітня 2022 року позивачем не оскаржувалися, будь-яких заперечень ним не заявлені. Тому, питання щодо підстав звільнення позивача та застосування приписів законодавства України про працю слід розглядати в сукупності вищезазначених фактів порушень трудової та виробничої дисципліни. Доводи [PERSON] про те, що за вказівкою заступника начальника ВПК-3 з господарської діяльності [PERSON] вивезення сміття здійснено в інше місце, спростовуються письмовими поясненнями останнього. Так, [PERSON] лише спитав, позивача щодо можливості заощадити талон, проте вказівки на відвантаження сміття на вулицях міста Ізмаїл не давав. Вказане доводить, що [PERSON] самостійно прийняв рішення висипати сміття на дорогу поблизу будівлі свого знайомого. Не спростовує ту обставину, що позивач не ознайомлений із розпорядженням ДП «ІЗМ МТП» №20 від 05 липня 2022 року, оскільки він не є посадовою особою, на яку покладено ведення організації та контролю за виникненням, збиранням, зберіганням та подальшим переміщенням відходів, проте це, на її думку, не спростовує факту порушення ним трудової та виробничої дисципліни та вимог самого розпорядження. Доводи позивача є намаганням перекласти відповідальність на іншу особу за власне порушення - висипання сміття на вулицях міста з відхиленням від маршруту слідування, що призвело до невиконання виробничого завдання, при цьому створивши для навколишніх людей загрозу санітарно-гігієнічного характеру. Порушення трудової та виробничої дисципліни (відхилення від маршруту слідування) мало для позивача систематичний характер, за що він неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності протягом 2022 року. Оголошені у перших двох випадках догани не досягли мети, тому при обранні заходу стягнення, із встановлених ст.147 КЗпП України після третього порушення у період, що не перевищує одного року, до [PERSON] був застосований суворіший захід. Окрім цього, вважає, що діюче законодавство не вимагає, щоб порушення трудової дисципліни обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків; достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення. У судовому засіданні додатково зазначила, що заступник начальника ВПК-3 з господарської діяльності [PERSON] не є безпосереднім керівником позивача та є лише одним з трьох осіб, які є відповідальними за поводження зі сміттям. На її думку, [PERSON] не зобов`язаній виконувати усні вказівки [PERSON] , він зобов`язаний виконувати письмові вказівки вказаної особи та вимоги матеріальної перепустки на вивіз сміття. Заступник начальника ВПК-3 з господарської діяльності не вказує водіям маршрут. Звернула увагу, що позивач притягнений до дисциплінарної відповідальності за відхилення від маршруту. Той факт, що він не вивіз сміття на полігон - не було підставою для застосування дисциплінарного стягнення. В останнє судове засідання представник відповідача не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи у її відсутності. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Відповідно до наказу №139-ос від 13 травня 2015 року [PERSON] прийнятий на посаду тракториста 5 розряду трактора Т-700 ВКМ з 14 травня 2015 року до ДП «ІЗМ МТП». Наказом №368 від 03 жовтня 2018 року [PERSON] переведений на посаду тракториста Т-150 потужністю 165 к.с. 5 розряду ВКМ. Наказом №268-ос від 01 серпня 2022 року [PERSON] переведений на посаду тракториста 5 розряду ВКМ (а.с.6, 7). 4.2. Наказом №86 від 11 лютого 2022 року за порушення п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «ІЗМ МТП» - тракториста трактору Т-150 потужністю 165 к.с. 5 розряду ВКМ [PERSON] (таб.№51510) оголошено догану (а.с.42). 4.3. Наказом №275 від 28 квітня 2022 року за порушення п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «ІЗМ МТП» - тракториста трактору Т-150 потужністю 165 к.с. 5 розряду ВКМ [PERSON] (таб.№51510) оголошено догану (а.с.43). 4.4. Наказом №1025 від 30 грудня 2022 року за порушення п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «ІЗМ МТП» - нераціональне використання службового транспорту, робочого часу та порушення вимог розпорядження від 05 липня 2022 року №20 «Щодо поводження з відходами на підприємстві» - тракториста 5 розряду ВКМ [PERSON] (таб.№51510) притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення (а.с.10.). 4.5. Наказом №4-ос від 05 січня 2023 року [PERSON] звільнений за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку за п.3 ст.40 КЗпП України з 06 січня 2023 року (а.с.15, 54, 170, 171). V. Оцінка та висновки суду 5.1. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані ними документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. 5.2. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. 5.3. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 5.4. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.5. Стаття 42 Конституції України проголошує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 5.6. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. 5.7. Згідно із частиною першою першою статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. 5.8. Статтею 5-1 КЗпП України передбачені гарантії забезпечення прав громадян на працю, до яких, зокрема, належать правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. 5.9. Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. 5.10. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. 5.11. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. 5.12. Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2, 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (частина перша статті 43 КЗпП України). 5.13. За передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. 5.14. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, потрібно з`ясувати, в чому конкретно полягало порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України та чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. 5.15. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність у сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним. При визначенні систематичності як ознаки порушення враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів. Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 9901/743/18. 5.16. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. 5.17. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. 5.18. При притягненні працівника до даного виду відповідальності, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. 5.19. В силу статей 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. 5.20. Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 липня 2021 року у справі №.415/2133/20 (провадження №61-5381св21). 5.21. Як вбачається з наказу директора ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» №1025 від 30 грудня 2022 року [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «ІЗМ МТП» - нераціональне використання службового транспорту, робочого часу та порушення вимог розпорядження від 05 липня 2022 року №20 «Щодо поводження з відходами на підприємстві». Так, працівниками ВВБО в ході здійснення заходів щодо контролю пересування службового транспорту підприємства у виробничих цілях встановлено, що 21 грудня 2022 року тракторист 5 розряду ВКМ [PERSON] нераціонально використовував службовий транспорт трактора Т-150 д.н. [NUMBER] з причепом 11-24 ВП при отриманні ним виробничого завдання від заступника начальника ВПК-3 з господарської діяльності [PERSON] з транспортування твердого сміття з території ВПК-3 на Некрасівський полігон ТОВ «Комунтранс». Встановлено, що тракторист 5 розряду ВКМ [PERSON] відхилився від маршруту, здійснив висипання твердого сміття поблизу приватної будівлі свого знайомого. Продовж 2022 року [PERSON] був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани двічі, а саме наказом від 11 лютого 2022 року №86 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності тракториста трактора Т-150 потужністю 165 к.с. 5 розряду ВКМ [PERSON] » та наказом від 28 квітня 2022 року №275 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВКМ». 5.22. Згідно з пунктом 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «ІЗМ МТП» працівник підприємства зобов`язаний: а) працювати чесно і сумлінно, додержуватися дисципліни праці - основи порядку на виробництві, вчасно і точно, в повному обсязі виконувати розпорядження адміністрації, утримуватися від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їхні трудові обов`язки; б) своєчасно, до початку зміни прибути на робоче місце та приготуватися до виконання трудових обов`язків, дотримуватися встановленого режиму роботи, робочий час використовувати для продуктивної праці, вживати заходів для усунення причин, що перешкоджають нормальному виконанню роботи чи затруднюють її хід, про обставини, що перешкоджають виходу на роботу негайно повідомляти адміністрацію, а після спливу цих обставин - у перший ж день виходу на роботу надати підтверджуючі документи; в) виконувати вимоги КЗпП України, норми про охорону праці, передбачені Законом України «Про охорону праці», дотримуватися вимог виробничої санітарії, пожежної безпеки, гігієни праці, передбачених відповідними правилами та інструкціями, працювати у виданому спецодязі, спецвзутті, користуватися необхідними засобами індивідуального захисту та запобіжними пристроями; г) виконувати своєчасно та в повному обсязі виробничі завдання, підвищувати якість і ефективність виробництва, професійну майстерність, творчо відноситися до роботи, виконувати вимоги, передбачені технологічними документами, не допускаючи браку в роботі; д) суворо дотримуватися законів, Статутів, порядків і правил, встановлених законодавством, наказів та інструкцій, інших нормативних актів, що діють на морському транспорті; е) дотримуватися правил охорони праці, вимог інструкцій з охорони праці за професією, правил технічної експлуатації перевантажувальних машин і механізмів, вимог промислової санітарії, екології, пожежної безпеки, дотримуватися режиму економії палива, матеріалів; ж) не допускати пияцтва, наявності на робочому місці напоїв, що містять алкоголь, не з`являтися на території підприємства у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, паління тютюнових виробів на робочому місці, прогулів, розкрадань, брутальності, антигромадського поводження, утримувати інших працівників від порушень дисципліни і суспільного порядку, а також сприяти зміцненню дисципліни в трудовому колективі. 5.23. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює на посаді заступника начальника ВПК-3 з господарської діяльності. Згідно з посадовими обов`язками він є відповідальним за будівлі, територію підприємства, проведення ремонтних робіт тощо. До його функціональних обов`язків, в тому числі, входить видача відомості на вивіз сміття. Розпорядження та будь-які вказівки робітникам він надає в усній формі. 19 грудня 2022 року начальник ВПК-3 [PERSON] поставив йому задачу звільнити територію від твердого сміття під вантажну площадку. У зв`язку з цим, він подав заявку до механізації, яка виділила їм транспорт. Під час отримання у відділі постачання відомості на вивіз сміття до Некрасівського полігону ТОВ «Комунтранс», йому повідомили, що вона остання до кінця року. На підставі цієї відомості до Некрасівського полігону ТОВ «Комунтранс» можна вивезти 20 тон сміття. Трактор вміщає в себе не більше 9 тон сміття. Отже, одна відомість розрахована на 3-4 рази. У зв`язку з цим, він попросив тракториста [PERSON] за можливості зекономити відомість. Сміття містило багато проволоки та його можна було заливати під бетон. Він запитав позивача, чи можливо у нього є знайомі, яким це сміття знадобиться, щоб не вивозити на сміттєзвалище. Чи просив він раніше [PERSON] зекономити відомість - не пам`ятає. Претензій до позивача щодо виконання ним виробничого завдання з його боку не було. Матеріальна перепустка видається для супроводження вантажу при виїзді. Тобто, ця перепустка є додатком до вантажу, який показується при виїзді з території підприємства. 5.24. Аналогічні за змістом письмові пояснення надав заступник начальника ВПК-3 з господарської діяльності [PERSON] 22 грудня 2022 року, перед застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення. 5.25. Перевіряючи дотримання ДП «ІМТП» трудового законодавства при звільненні [PERSON] з посади тракториста 5 розряду ВКМ суд приходить висновку про те, що зі змісту оспорюваного наказу неможливо встановити, який саме підпункт пункту 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку порушив позивач, а саме в чому саме конкретно проявилися порушення обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, зважаючи на виробниче завдання від заступника начальника ВПК-3 з господарської діяльності [PERSON] транспортувати тверде сміття з території ВПК-3 за можливості не на Некрасівський полігон ТОВ «Комунтранс», а в інше місце, з метою економії відомості. 5.26. Крім того, як вбачається з розпорядження «Щодо поводження з відходами на підприємстві» №20 від 05 липня 2022 року, з яким [PERSON] не було ознайомлено та порушення якого ставиться йому у вину, зобов`язаними за ним особами є начальники структурних підрозділів та відповідальні посадові особи, призначені наказом директора підприємства від 14 червня 2022 року за №444. 5.27. Таким чином, на думку суду, притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог розпорядження від 05 липня 2022 року №20 «Щодо поводження з відходами на підприємстві», є безпідставним та суперечить змісту самого розпорядження. 5.28. Також, застосовуючи до [PERSON] дисциплінарне стягнення у виді звільнення за систематичне невиконання ним трудових обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідачем не враховано ступень тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, не зазначено, чи заподіяно шкоду підприємству вчиненням цього проступку з боку працівника і в чому вона полягає. Будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того факту, що [PERSON] створив для навколишніх людей загрозу санітарно-гігієнічного характеру, на що посилається у своєму відзиві на позов представник відповідача, надано не було. 5.29. Отже, аналіз вищезазначених норм трудового законодавства, а також обставин справи дає підстави для висновку про те, що відповідачем не доведено систематичне невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, а також не було дотримано передбачених статтями 149, 252 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення безпосередньо при виданні наказу про звільнення, а тому позовні вимоги про поновлення на роботі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 5.30. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з такого. 5.31. Згідно з ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 5.32. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100). 5.33. З урахуванням цих норм, зокрема абз.3, 4 п.2 Порядку №100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. 5.34. Відповідно до абз.1, 4 п.8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. 5.35. З огляду на викладене, розмір середнього заробітку за період з 06 січня 2023 року по 26 січня 2024 року становить 305 545 гривень 80 копійок, без урахування обов`язкових податків, виходячи з наступного розрахунку: 1)Розрахунок середньоденної заробітної плати: листопад 2022 року - 22 робочих дні, заробітна плата - 30 311 гривень 71 копійка; грудень 2022 року - 12 робочих дні, заробітна плата - 7 328 гривень 22 копійки. Робочі дні за період: 22 + 12 = 34. Загальний розмір заробітної плати за період: 30 311, 71 + 7 328, 22 = 37 639, 93. Середньоденна заробітна плата: 37 639, 93 / 34 = 1 107, 05. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу: Кількість робочих днів за час затримки розрахунку - 276, виходячи з наступного: січні 2023 року - 18; лютому 2023 року - 20; березні 2023 року - 23; квітні 2023 року - 20; травні 2023 року - 23; червні 2023 року - 22; липні 2023 року - 21; серпні 2023 року - 23; вересні 2023 року - 21; жовтні 2023 року - 22; листопаді 2023 року - 22; грудні 2023 року - 21; січні 2024 року - 20. Середньоденна заробітна плата - 1 107 гривень 05 копійок. Середній заробіток за час вимушеного прогулу: 276 ? 1 107, 05 = 305 545 гривень 80 копійок. 5.36. Однак, враховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 288 940 гривень 05 копійок. VІ. Розподіл судових витрат 6.1. Відповідно до ст.141 ЦПК України п.п.1, 2 п.1 ч.2 ст.4, ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 962 гривні 40 копійок (за вимоги майнового та немайнового характеру (1 073 + 2 889, 40)) із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved