Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

18 жовтня 2023 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , від імені якої діє її представниця - адвокат Ієговська А.О., до ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, в якому просила стягнути з відповідача на користь малолітньої [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої діє її мати [PERSON] , 30000 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування позову представниця позивачки вказувала на те, що внаслідок ДТП, яка сталася 02 вересня 2020 року, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих тілесних ушкоджень помер. В результаті ДТП та її наслідків малолітній доньці загиблого - [PERSON] завдано шкоду. На момент ДТП відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За фактом ДТП розпочато досудове розслідування за № 12020160000000974 за ст.286 КК України, яке 03 вересня 2020 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Доказів того, що шкода була заподіяна внаслідок умислу потерпілого чи непереборної сили, відповідач не здобув, а тому позивачка має право отримання грошової компенсації від відповідача. У ході досудового врегулювання спору на підставі заяви позивачки відповідач виплатив страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника, у розмірі 90000 грн, а виплату страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди малолітній дочці загиблого у розмірі 30000 грн страховик не здійснив і не повідомив про причини відмови. Оскільки загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, складає 60000 грн, то позивачка, як законний представник малолітньої доньки загиблого, має право на 1/2 частку, що складає 30000 грн, а інша частина належить матері загиблого. 18 жовтня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У своєму відзиві на позов, який надійшов до суду 23 листопадаа 2023 року, представник відповідача зазначив, що [PERSON] уклав з ТЗД «СК «Гардіан» поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , страхова сума за договором за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 260000 грн. 04 жовтня 2021 року адвокат Шелепінський О.М., який діяв в інтересах матері загиблого внаслідок ДТП за участю застрахованого транспортного засобу [PERSON] , звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування виплати моральної шкоди у розмірі 60000 грн та витрат на утримання у розмірі 180000 грн. Виходячи з мінімального розміру заробітної плати на момент ДТП, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди складає 60000 грн, який підлягає розподілу між усіма особами, переліченими у п.27.3. ст.27 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У заяві представника матері було зазначено, що інші родичі у загиблого [PERSON] , зокрема дружина чи діти - відсутні. 16 червня 2022 року відповідач виплатив страхове відшкодування на користь матері у розмірі 30000 грн моральної шкоди, виходячи із ч.2 ст. 1193 ЦК України і п.36.3 ст. 36 Закону №1961-IV, за якими допущення грубої необережності потерпілою особою є підставою для розподілу страхового відшкодування згідно кількості осіб, які спричинили ДТП, в даному випадку між водієм і пішоходом, між якими був здійснений розподіл страхового відшкодування у розмірі 60000 грн. Згодом на підставі заяви позивачки від 11 квітня 2023 року про виплату страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 90000 грн. (180000 грн/2), доньці загиблого [PERSON] - [PERSON] , яка за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси визнана його донькою, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивачки, яка діє в інтересах малолітньої дитини загиблого - [PERSON] , у розмірі 90000 грн. У задоволенні позову про стягнення страхового відшкодування моральної шкоди на користь позивачки, яка діє в інтересах доньки загиблого, просили відмовити, враховуючи грубу необережність пішохода [PERSON] та приписи ч. 2 ст. 1193 ЦК України, за якими загальний розмір відшкодування підлягає розподілу на кількість відповідальних за вчинення ДТП осіб. Тобто, і мати, і донька загиблого мають право на виплату по 15000 грн і оскільки мати загиблого, вказуючи недостовірну інформацію про осіб, які мають право на таку виплату, отримала її у повному розмірі - 30000 грн, то відповідач найближчим часом виплатить позивачці належну суму. 22 грудня 2023 року у зв`язку із частковою виплатою суми страхового відшкодування завданої моральної шкоди на користь позивачки, яка діє в інтересах малолітньої доньки загиблого, представниця позивачки уточнила позовні вимоги [PERSON] , та просила стягнути страхове відшкодування у розмірі 15000 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлялися належним чином. У матеріалах справи є клопотання представниці позивачки про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача також направив суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-0578563, забезпечений транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , страхова сума за договором за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 260000 грн. 02 вересня 2020 року о 22 год. 58 хв. в м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю водія [PERSON] , який керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул.Ак.Заболотного від вул. Ж.Кюрі в бік пр.Добровольського здійснив наїзд на пішохода [PERSON] ,що перетинав проїзну частину зліва направо по ходу руху у невстановленому місці. В результаті ДТП від отриманих травм [PERSON] загинув на місці пригоди. У результаті вищевказаного ДТП та її наслідків малолітній доньці загиблого [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , було завдано шкоду. На момент ДТП відповідальність водія [PERSON] за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземним транспортних засобів серії АР 578563. 25 січня 2022 року мати загиблого - [PERSON] повідомила ТДВ «СК «Гардіан» про ДТП за участю [PERSON] та [PERSON] , та надала усі необхідні документи. Слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області Романенко А.Ю. своєю постановою від 03 вересня 2020 року закрив кримінальне провадження № 12020160000000974 за фактом ДТП за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Слідчий зробив висновок про відсутність в діях водія порушення Правил дорожнього руху України, а причиною розвитку аварійної ситуації , а також настання негативних наслідків являються особоисті необережні дії пішохода, які не відповідають вимогам п.4.7 , 4.14 (а,б) Правил дорожнього руху України. Станом на момент ДТП, до складу сім`ї загиблого [PERSON] , входили: мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ; дочка - [PERSON] , що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі №523/13813/21 від 02 лютого 2023 року. Батько загиблого [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). У шлюбі [PERSON] на момент ДТП не перебував. 03 квітня 2023 року представник [PERSON] звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, та пов`язаного із моральної шкодою, на користь доньки загиблого у розмірі 1/2 частини від загального розміру. Відповідно до п.27.3 ст. 27 Закону України №1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. На день настання страхового випадку мінімальна заробітна плата з 01 вересня 2020 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» складала у місячному розмірі 5000 грн. Отже, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди становить 60000 грн, який підлягає розподілу між усіма особами, переліченими у п.27.3 ст. 27 Закону України №1961-IV, а саме матір`ю загиблого - [PERSON] та його донькою - [PERSON] . За нормами ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положенням п.36.3. ст.36 Закону України №1961-IV, передбачено, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, Згідно з вимогами ч.2 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Як судом встановлено із змісту постанови про закриття кримінального провадження пішохід знаходився в алкогольному стані , переходив дорогу в невстановленому місці, при цьому, особи які разом з ним переходили, зупинилися на роздільній смузі, а він пішов далі, тобто свідомо створив аварійну ситуацію. Оцінивши надані докази в сукупності та враховуючи норми, які регулюють виниклі правовідносини, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 15000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що в діях пішохода [PERSON] була груба необережність, тому підлягає застосуванню ч.2 ст.1193 ЦК України та зменшенню шкода до 15000 грн.. Приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи була сплачена частина моральної шкоди у розмірі 15000 грн. та враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,6 грн.

Outcome: approved