Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат - Мельник Олександр Сергійович звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 02.04.2015 року, між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Вільховецько-Лазівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №18. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що протягом тривалого часу життя з відповідачем погіршилось, зникло взаємопорозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Окрім того подружжя разом не проживає понад півтора роки, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивачка заперечує подальше примирення та збереження шлюбу, тому просить суд, позов задовольнити та шлюб розірвати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка та її представник, адвокат Мельник О.С. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Разом з позовною заявою представник позивачки, адвокат Мельник О.С. надав клопотання про розгляд справи без його та позивачки участі та зазначив, що проти ухвалення заочного рішення, не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №0600067061001 та 0600061383554, у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву, не надходило. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що позивачка та її представник просили справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити та не заперечують проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Вільховецько-Лазівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 22.06.2023 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданих повторно 22.06.2023 року Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.6). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Подружжя разом не проживає більше півтора року, спільного госпордарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved