Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у загальній сумі 42 574 грн. 78 коп., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн.60 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2020 року між ним та відповідачем [PERSON] , було укладено усний договір позики. Відповідно до умов договору, відповідачка позичила в нього грошові кошти в сумі 27500 грн., що на той час становило 1000 доларів США. Відповідачка зобов`язувалась повернути кошти в повному обсязі до 30.11.2020 року, написавши власноручну розписку. У вказаний строк відповідачка добровільно борг не повернула, а тому позивач просить стягнути з неї вказану суму боргу, а саме: 27500,00 грн., сума боргу; 3% річних-2445,43 грн.,; інфляційні збитки в сумі 12\~629 грн. 35 коп., а всього 42574 грн. 78 коп., та понесені судові витрати в сумі 1073, 60 грн. Ухвалою П?ятихатського районного суду від 06.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Позивч та його представник - адвокат Левадний О.О. в судове засідання не з`явились, про місце та час слухання справи сповіщені належним чином, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надала, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористалася. Відповідно до вимог ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 20 серпня 2020 року було укладено договір позики у простій письмовій формі (розписці), згідно умов якого позикодавець [PERSON] передав грошові кошти позичальнику [PERSON] в сумі 27 500 (двадцять сім тисяч п`ятсот гривень)00 коп., які остання зобов`язувалась повернути в строк до 30 листопада 2020 року. (а.с.13) Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з підстав, передбачених законом, зокрема з договорів та інших правочинів. З положень ст.ст.1046, 1047 ЦК України вбачається, що за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не збігатися з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передання коштів у борг (правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі 523/11575/16 та від 23 лютого 2022 року у справі №639/4467/18). Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц. Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини (ст.1051 ЦК України). Зі змісту розписки від 20.08.2020 року (складеною та підписаною особисто відповідачкою) вбачається воля сторін на укладення саме договору позики. Цією розпискою підтверджено фактичне отримання [PERSON] від [PERSON] коштів у розмірі 27 500 грн. 00 коп., а також встановлено строк повернення позики. Таким чином, між сторонами дійсно виникли відносини позики. Згідно ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положення ч.ч. 1-3 ст.1049ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Крім цього, згідно ч.ч. 1-3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання. Таким чином, з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 27500 грн. 00 коп. боргу за договором позики. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту вказаних норм вбачається, що позивач має право на отримання від відповідачки процентів від суми позики в розмірі, встановленому на рівні облікової ставки Національного банку України протягом встановленого договором періоду користування коштами. За такого, з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню три проценти річних за користування позикою за період з 01.12.2020 року по 17.11.2023 рік у розмірі 2445 грн.43 коп., виходячи з наступного розрахунку: -з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року=31 день -27500(сума боргу) х 3%(процентна ставка)/100%х31 (кількість днів)/366 (днів у році) =69,88 грн.; -з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року=365 днів - 27500(сума боргу) х 3%(процентна ставка)/100%х365 (кількість днів)/365 (днів у році) =825,00 грн.; -з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року=365 днів - 27500(сума боргу) х 3%(процентна ставка)/100%х365 (кількість днів)/365 (днів у році) =825,00 грн.; -з 01.01.2023 року по 17.11.2022 року=321 день - 27500(сума боргу) х 3%(процентна ставка)/100%х321 (кількість днів)/365 (днів у році) =725,55 грн.. Всього сума 3% річних за період з 01.12.2020 року по 17.11.2023 рік становить 2445 грн. 43 коп. (протягом яких діяла вказана облікова ставка). Крім того, з відповідачки [PERSON] , на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню інфляційні збитки за користування позикою за період з 01.12.2020 року по 17.11.2023 рік у розмірі 12 629 грн.35 коп., виходячи з наступного розрахунку : -у період з 01.12.2020 року по 31.10.2023 рік інфляційні збитки становлять (сукупний індекс інфляції)=100,90%х101,30%х101,00%х101,70%х101,30%х100,20%х100,10%х99,80%х101,20%х100,90%х100,80%х100,60%х101,30%х101,60%х104,50%х103,10%х102,70%х103,10%х100,70%х101,10%х101,90%х102,50%х100,70%х100,70%х100,80%х100,70%х101,50%х100,20%х100,50%х100,80%х99,40%х98,60%х100,50%х100,80%=145,925% , а тому -27500 грн. (сума боргу)х145,925% (сукупний індекс інфляції)/100%-27500,00 грн. (сума боргу)=12629 грн. 35 коп.. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договорами позики у сумі 42574,78 грн. Судовий\~\~збір підля гає стягненню\~\~з відповідача на користь позивача в порядку, передбаченому\~\~ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved