Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Іршавської державної нотаріальної контори, третя особа: Державний реєстратор Іршавської міської ради Закарпатської області про скасування обтяження на нерухоме майно. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір зареєструвати місце проживання у вищевказаному будинку свого онука [PERSON] звернулася до Іршавської міської ради, однак їй повідомлено про неможливість отримання даної послуги у зв`язку з наявністю обтяжень на будинок. Так, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладена на підставі повідомлення б/н від 28.01.1970, Іршавська прядильно-ткацька фабрика, зареєстроване Іршавською державною нотаріальною конторою 27.10.2006 за реєстраційним номером 3959957, суб`єкт обтяження: [PERSON] . Вказує, що дана заборона накладена помилково, оскільки будь-яких зобов`язань перед Іршавською прядильно-ткацькою фабрикою вона не має і таке підприємство ліквідоване. Крім того, [PERSON] , щодо якого і вносилась заборона немає жодного відношення до належного їй житлового будинку, який побудований у 1991 році. Існування заборони відчуження нерухомого майна перешкоджає їй вільно розпоряджатися своїм майном. За наведених обставин просить суд скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладене на підставі повідомлення б/н від 28.01.1970, Іршавська прядильно-ткацька фабрика, зареєстроване Іршавською державною нотаріальною конторою 27.10.2006 за реєстраційним номером 3959957, суб`єкт обтяження: [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. З матеріалів справи вбачається, що\~позивач є власником житлового\~будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта\~ від 17.11.2023 вбачається, що на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , накладена заборона відчуження на підставі повідомлення б/н від 28.01.1970, Іршавська прядильно-ткацька фабрика, зареєстроване Іршавською державною нотаріальною конторою 27.10.2006 за реєстраційним номером 3959957, суб`єкт обтяження: [PERSON] , який не має жодного відношення до будинку позивача ( (а.с. 10). Відповідно до довідки від 12.10.2023 №596189/00201 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ЦНАП Іршавської міської ради в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 20.06.2019 по т.ч.; [PERSON] , з 27.10.1992 по т.ч.; [PERSON] з 25.11.1997 по т.ч.; [PERSON] з 25.01.1999 року (а.с. 13). З листа архівного відділу Хустської РВА від 15.11.2023 №719/07-01 убачається, що [PERSON] прядильно-ткацька фабрика документи з основної діяльності не передавала, в тому числі і повідомлення, серія та номер: б/н від 28.01.1970. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження житлового будинку порушує право позивача на вільне розпорядження своїм майном, зняття заборон відчуження майна не може бути проведена на загальних підставах, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та слід скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження житлового будинку.

Outcome: approved