Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~позовною заявою\~до \~ТОВ «Фінансова\~компанія «Кредит-капітал»,\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М.\~та приватний\~виконавець виконавчого\~округу Дніпропетровської\~області Шаган\~О.А.\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~На обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~зазначила,\~що 02\~лютого 2022\~року через\~застосунок «Дія»\~вона дізналася\~що відносно\~неїприватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. відкрито виконавче провадження № 68464092 по примусовому виконанню виконавчого напису № 61583 виданого 26.05.2021 року приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 2872815 від 03.09.2020 року укладеного з ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 17330,00 гривень. В рамках виконавчого провадження з [PERSON] стягнуто основну винагороду приватного виконавця в сумі 1733,00 гривень та суму мінімальних витрат в розмірі 400,00 гривень. 22 травня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено за місцем роботи [PERSON] . Починаючи з липня 2023 року по вересень 2023 року за місцем роботи позивача КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради були утримані грошові кошти в розмірі 19463,00 гривень. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 26 травня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович № 61583 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 2872815 у розмірі 17330,00 гривень за період з 03.09.2020 року по 26.05.2021 року; стягнути з відповідача безпідставно стягнути кошті в розмірі 19\~463,00 гривень; витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 гривень, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі згідно обставин викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням /а.с. 88/ (з відміткою про отримання). 29.01.2024 року через систему "Електронний суд" представник відповідача Шпичак К.М. надала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні, проте враховуючи, що представнику відповідача було надано достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву та слухання справи відбулося в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін про слухання справи без їх обов`язкової участі в судовому засіданні, суд не вбачає необхідності у відкладенні слухання справи, оскільки такі дії відповідача спрямовані на затягування судового процесу. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, пояснень на позовну заяву не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням /а.с. 87/. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійовича в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності /а.с. 80/. На підставі ст. ст. 211, ст. 247 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. У судовому засіданні встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 03 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір № 2872815 про надання фінансового кредиту /а.с. 30-35, 36/. 26 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайлович було винесено виконавчий напис № 61583\~про стягнення\~з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» заборгованості за кредитним договором № 2872815 від 03.09.2020 року, що був укладений між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» за період з 03.09.2020 року по 26.05.2021 року у загальному розмірі 17330,00 гривень, що підтверджується копією виконавчого напису /а.с. 37/. Приватним виконавцем були винесені постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 68464092від 02 лютого 2020 року /а.с. 38-40/, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника /а.с. 41-43/. Відповідно до довідки КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради /а.с.44, 45-46/ з [PERSON] були утримані грошові кошти із заробітної плати в розмірі 19463,00 гривень. За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 вказаний Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Так, зазначена постанова КМУ № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказаний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат») Пунктом 10 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, належним чином вручене повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису впливає на правильне вирішення справи. Для вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідачем було надано письмову вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, яку позичальник не отримував. Будь-яких документів, які б підтверджували отримання позичальником вимоги банку приватному нотаріусу не надано. Доказів на підтвердження надання нотаріально завіреної копії кредитного договору приватному нотаріусу відповідачем також не надано. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Таким чином приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився про відсутність на час пред`явлення вимоги спору, чим порушив п. 2.3 пункту 2, пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», отже виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1\~ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Враховуючи, що з позивача стягувалися грошові кошти, стягнення яких відбулося на підставі виконавчого напису, який скасований за рішенням суду, відповідачем безпідставно було набуло грошові кошти в розмірі 19463,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.\~141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1610,40 гривень та сума судового збору сплаченого за забезпечення позову у розмірі 536,80 гривень. Стягненню також підлягають витрати понесені позивачем при зверненні до адвоката за правовою допомогою у розмірі 6000,00 гривень, що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 19 жовтня 2023 року, ордером на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Бажан В.П., додатковою угодою № 1 до договору, актом приймання-передачі від 20.11.2023 року, детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Бажан В.П. /а.с. 65, 66-69,70, 71, 72-73, 74/.

Outcome: approved