Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

У вересні 2023 року адвокат Цокало Тетяна Михайлівна в інтересах [PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (далі - відповідач, ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН»), третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кудрановський Юрій Володимирович в якому просить суд, стягнути з відповідача, безпідставно набуті кошти у розмірі 1 110 грн. 00 коп. та усі понесені позивачем судові витрати, а саме: 1073 грн. 60 коп. - сплата судового збору за подання позову, 4 000 грн. 00 коп. - витрати на правову допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича перебуває на виконанні ВП [NUMBER] від 16.12.2021 року, сторонами якого є - [PERSON] (боржник) та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». На момент подання позову про стягнення безпідставно набутих коштів, виконавче провадження за ВП [NUMBER] перебуває у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кудрановського Юрія Володимировича. В ході примусового виконання виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за №174584 від 15.06.2021 р. про стягнення з [PERSON] : на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 9851,25 грн. боргу. При виконанні виконавчого провадження ВП [NUMBER] приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид Сергієм Миколайовичем було проведено стягнення. Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2023 року визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Остапенка Євгеном Михайловича № 174584 від 15.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості за кредитним договором № 3002913068/227209 від 31.01.2020 року у розмірі 8651,25 грн. - таким, що не підлягає виконанню. Представником позивача, було направлено адвокатський запит за вих. № 1454/09-08-2023/ЗПТ від 09.08.2023 року до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кудрановського Ю.В. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Кудрановським Юрієм Володимировича від 14.08.2023 р. за №23384 було надано відповідь на адвокатський запит від 09.08.2023 р. №1454/09- 08-2023/ЗПГ по суті поставленого питання, де направив копію розпорядження щодо стягнутих та перерахованих сум по ВП [NUMBER] від 16.12.2021 р. та повідомив наступне: 05.01.2022 р. на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №174584, виданого 15.06.2021 р. грошові кошти в сумі 1100 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, безпідставно набуті кошти у розмірі 1100,00 грн., які було стягнуто з позивача та перераховано відповідачу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом №174584 від 15.06.2021 р. що підтверджується відповіддю приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кудрановським Юрієм Володимировичем. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.09.2023 року, відкрито провадження у справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, проте в матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2023 року встановлено, що 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №174584, згідно з яким стягнуто з [PERSON] 8651,25 грн. заборгованості за кредитним договором, загальна сума, яка підлягає до стягнення становить 9851,25 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С. М. від 16.12.2021 року відкрито виконавче провадження№[NUMBER] з виконання вищевказаного виконавчого напису. Відповідно до матеріалів справи, 03.02.2023 року приватним виконавцем Кудрановським Ю.В. винесена постанова про прийнято виконавчого провадження № [NUMBER]. До того ж, матеріалами справи встановлено що рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2023 року, яке набрало законної сили, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Остапенком Євгеном Михайловича № 174584 від 15.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості за кредитним договором № 3002913068/227209 від 31.01.2020 року у розмірі 8651,25 грн. - визнано таким, що не підлягає виконанню. Згідно розпорядження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кудрановського Ю.В. № [NUMBER] від 10.01.2022року, встановлено, що грошові кошти у сумі 1100,00 грн., що надійшли 05.01.2022 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 174584, виданого 15.06.2021 року , були розподілені у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», з яких: 636,36 грн. - сума, яка перерахована на рахунок стягувача - ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН»; 400,00 грн. - витрати виконавчого провадження; 63,64 грн. - на користь приватного виконавця. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. За таких обставин, з урахуванням того, що зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти відсутня, суд вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог про повернення стягнутих коштів. Аналогічні висновки витікають з постанови Верховного Суду від 06.03.2019 року в справі N 910/1531/18. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Водночас, як вбачається з письмових матеріалів справи, сума яку було стягнуто з позивача та перераховано на рахунок відповідача становить 1 036,36 грн., сума у розмірі 63,64 грн. відповідно до розпорядження була перерахована на користь приватного виконавця Журида С.М. Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст. 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Статтею 45 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 % фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. За приписами ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. За таких обставин, оскільки сума у розмірі 63,64 грн. була перерахована на користь приватного виконаця Журида С.М., суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. Враховуючи, що відповідач безпідставно набув грошові кошти в розмірі 1 036,36 то вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі досліджених доказів встановлено ,що при розгляді вказаної справи, позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., які документально підтверджені. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, витрати понесені позивачем з оплати судового збору у розмірі 1015,62 грн. (94,6 % від 1100,00 ) та 3 784,00 грн. (94,6 % від 4000,00 ) витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial