Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Заявник звернулася до суд із вказаною заявою, яку підтримала у клопотанні про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , має родинне поховання на Засумському кладовищі м. Суми, де розташовані могили: бабусі [PERSON] , дідусь [PERSON] . Заявник здійснила захоронення вказаних родичів, на могилах померлих встановила пам`ятники із зазначенням ПІБ, дати їх народження та смерті, постійно доглядає за могилами, підтримує там чистоту і охайність. Родинні відносини між заявницею та померлими підтверджуються свідоцтвом про народження її батька [PERSON] , свідоцтвом про народження заявниці та свідоцтвом про шлюб заявниці з [PERSON] [PERSON] звернулася до КП «Спеціалізований комбінат» з питанням видачі, на підставі повторного свідоцтва про смерть, свідоцтва про поховання [PERSON] та [PERSON] , на що 03.07.2023 року отримала відмову, оскільки такий документ видається виключно на підставі оригіналу свідоцтва про смерть особи. У відповіді КП «Спеціалізований комбінат» роз`яснено право [PERSON] довести своє право на поховання у судовому порядку. Тому заявник просить суд встановити факт здійснення [PERSON] поховання [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , та які поховані на Засумському кладовищі м. Суми. Ухвалою суду від 11.01.2024 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Представник КП «Спеціалізований комбінат», повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань чи заяв не надав. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 29.11.2013 року, виданим повторно, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 29.11.2013 року, виданим повторно (а.с.6,7). [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10), останній, в свою чергу, є батьком заявниці [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17.11.1952 року (а.с.11). Зміна прізвища заявниці із [PERSON] на [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про шлюб заявниці із [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 28.10.1977 року (а.с.12). Як вбачається зі схеми розташування могил, поховані родичі [PERSON] , а саме: дідусь [PERSON] (1894 1974), бабуся [PERSON] (1895 1987), [PERSON] (1892 1972), [PERSON] (1888 1959). [PERSON] , з метою отримання можливості поховати інших родичів на місці родинного поховання, звернулася до КП «Спеціалізований комбінат» з питанням видачі свідоцтва про поховання дідуся та бабусі, на що отримала відмову від 03.07.2023 року, оскільки такий документ видається виключно на підставі оригіналу свідоцтва про смерть особи. Задля отримання свідоцтва про поховання померлих, роз`яснено право звернення із заявою до суду (в порядку окремого провадження) про встановлення факту проведення такого поховання (а.с.9). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, крім іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду №\~5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання регламентовані положеннями ЗУ «Про поховання та похоронну справу». Так, згідно ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» користувач місця поховання (місця родинного поховання) особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене\~статтею 25\~цього Закону Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. Таким чином, зважаючи на викладене та беручи до уваги з`ясовані судовим розглядом обставини справи, суд приходить до висновку про наявність ствердних і достеменних підстав для встановлення факту здійснення [PERSON] поховання бабусі [PERSON] , яка померла 1987 року, дідуся [PERSON] , який помер 1974 року та захороненні на Засумському кладовищі м. Суми, оскільки підтвердження даного факту поза судовим шляхом не можливо, він має важливе юридичне значення для заявника, є необхідним їй для отримання оригіналу свідоцтва про поховання і подальшої можливості реалізації своїх прав, передбачених законом, як користувача родинного поховання.

Outcome: approved