Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

28.06.2023 р. до суду надійшов вказаний позов. Позовні вимоги позивач мотивує неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за договором відсоткової поворотної позики грошових коштів від 01.02.2006 р. та набуття права вимоги позивачем до відповідача на підставі договору відступлення прав вимо, за яким позивач просив стягнути з відповідачів солідарно основну суму боргу в розмірі 30 300 000,00 грн., що на день позики становила 6 000 000,00 доларів США, 13 267 681,53 грн. - інфляційне збільшення, та 2 208 994,52 грн. - 3 відсотки річних, а також вирішити питання судових витрат. Ухвалою судді від 04.07.2023 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 27). Ухвалою суду від 07.09.2023 р. у справі забезпечено докази, витребувано копїї документів (а.с. 73). 19.09.2023 р до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Біловола Сергія Миколайовича надійшли витребувані докази на підставі ухвали суду від 07.09.2023 р (а.с. 79, 80-96). 04.10. 2023 р до суду від Київського державного нотаріального архіву надійшли витребувані докази на підставі ухвали суду від 07.09.2023 р (а.с. 97, 98-143). 26.10.2023 р до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , надійшов відзив на позов, в якому останній проти вимог позивача заперечував частково, а саме щодо інфляційної складової та 3 відсотків річних, які враховані за період з 24.02.2022 р., основну суму заборгованості визнав (а.с. 144-154, 155). Відзиву на позов від відповідача [PERSON] до суду не надходило. Ухвалою суду від 26.102023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 168). У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково з підстав викладених у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки (а. с. 170, 179, 180,182, 187), причини неявки не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вислухавши доводи та заперечення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно положень п. 4 ч. 3 статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 01.02.2006 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відсоткової поворотної позики грошових коштів (а.с. 203-204). За умовами вказаного договору позикодавець передала, а позикодавець отримав у борг кошти у розмірі 30 300 000,00 грн., що на день позики становила 6 000 000,00 доларів США (п. 1.2 договору). У відповідності до п. 3.1 договору, договір позики може забезпечуватись іпотекою нерухомого майна, а саме: земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] кадастровий № 75155020, 01001 га. та житловим будинком [ADDRESS] , про що будуть укладені відповідні договори іпотеки. 02.03.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 01001 га. (а.с. 124-126). Відомості про договір іпотеки внесено до Державного реєстру правочинів (а.с. 129) та до Державного реєстру речових прав нга нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 130-136). 02.03.2009 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки житлового будинку номер [ADDRESS] (а.с. 100-102). Відомості про договір іпотеки внесено до Державного реєстру правочинів (а.с. 103) та до Державного реєстру речових прав нга нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 106-115). [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбу з [PERSON] (а.с. 21). На момент укладання вищевказаних договорів відповідачів перебували в зареєстрованому шлюбі, вказана обставина учасниками процесу не оспорювалась, а тому доказування в силу ст. 82 ЦПК України доказування не підлягає. [PERSON] давав згоду до нотаріальних органів заяву про надання згоди дружині [PERSON] на розпорядження майном (іпотека, продаж, міна,дарування) придбаного ними під час перебування в зареєстрованому шлюбі, за ціною йому відомою та на умовах за її власним розсудом. Заява датована 02.03.2009 р. (а.с. 82). 08.07.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір (передачу) відступлення прав вимоги за договором іпотеки земельної ділянки від 02.03.2009 р. посвідченим 02.03.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловолом С.М., зареєстрованим в реєстрі за № 612 (а.с. 10-11), за яким первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателу право вимоги за договором іпотеки земельної ділянки від 02.03.2009 р., включаючи, але не обмежуючи право стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки земельної ділянки і за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за договором позики у повному розмірі у разі невиконання [PERSON] зобов`язання за договором позики. 08.07.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір (передачу) відступлення прав вимоги за договором іпотеки житлового будинку від 02.03.2009 р. посвідченим 02.03.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловолом С.М., зареєстрованим в реєстрі за № 610 (а.с. 12-13), за яким первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателу право вимоги за договором іпотеки житлового будинку від 02.03.2009 р., включаючи, але не обмежуючи право стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки житлового будинку і за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за догором позики у повному розмірі у разі невиконання [PERSON] зобов`язання за договором позики. 08.07.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір (передачу) відступлення прав вимоги за договором відсоткової поворотної позики грошових коштів від 01.02.2006 р. В матеріалах справи даний договір відсутній, однак сторони не оспорюють, що вказаний договір дійсно був укладений, але він був втрачений. Крім того, про наявність договору від 08.07.2015р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] про (передачу) відступлення прав вимоги за договором відсоткової поворотної позики грошових коштів від 01.02.2006 р., підтверджується матеріалами справи, зокрема: договорами (передачу) відступлення прав вимоги за договором іпотеки житлового будинку та земельної ділянки від 08.07.2015 р., в яких є посилання на відступлення [PERSON] прав вимоги на користь [PERSON] за договором відсоткової поворотної позики грошових коштів від 01.02.2006 р. У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно з ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 207 ч. 2 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статтей 509, 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання не допускається Відповідно до положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином позивачем доведено право вимоги до відповідачів про стягненян основного суму боргу за договром відсоткової поворотної позики грошових коштів від 01.02.2006 р. в розмірі 30 300 000,00 грн., що на день позики становила 6 000 000,00 доларів США. Відповідно до п. 18 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, а потім був подовжений відповідно до:Указу Президента від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, - з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб;Указу Президента від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, - з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб;Указу Президента від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, - з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, - з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, - з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, - з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, - з 05:30 20.05.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, - з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ (до 15.02.2024). Таким чином, на час дії воєнного стану заборонено стягнення штрафних санкцій, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем нараховано 3 відсотки річних і інфляційну складову за період з 01.01.2021 р. по квітень 2023 р., разом з тим стягнення підлягає період з 01.01.2021 р по 23.02.2024 р., інфляційних втрат в розмірі 4 008 284,419 грн. та 3 відсотків річних- в розмірі 1043482,19 грн., які розраховані відповідачем та не спростовані позивачем. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягнення солідарно з відповідачів основної суми боргу в розмірі 30 300 000,00 грн., трьох відсотків річних, інфляційної складової за період з 01.01.2021 р по 23.02.2024 р. на загальну суму 41 051 566,40 грн. Що стосується судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем не заявлялись витрати на правову допомогу на професійну правничу допомогу, як і не заявлялось клопотання до закінчення судових дебатів у справі, що сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат у відповідності до ст. 246 ЦПК україни. Питання судових витрат у вигляді сплати судового збору вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України та стягнути з відповідачів по 6 710, 00 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial