Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати з відповідачем шлюб, який укладений 22.10.2016 року. Шлюбні стосунки у їх не склалися, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження сім`ї стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву,з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу.Судові витрати просить покласти на позивача. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі встановлено, що сторони 22.10.2016 року уклали\~шлюб (свідоцтво\~про шлюб\~серія [NUMBER] \~від 22.10.2016року). Подальше спільне життя позивач вважає неможливим через негаразди в сімї. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами у справі. За клопотанням позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Крім того, відповідно до вимог ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 536,80 грн сплаченого судового збору, а 536,80 грн стягнути з відповідача на користь позивача. В позовній заяві позивач зазначає, що вона понесла 2000 грн витрат на правову допомогу. Згідно положень ст.133 ЦПК України, витрати на правову допомогу віднесено до судових витрат. Разом з тим, згідно з до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак, всупереч вимогам ч.2.ст.137 ЦПК України позивачем не надано жодних доказів, що свідчать про укладення договору про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та понесення позивачем витрат на таку допомогу на суму 2000 грн. Таким чином, вказані позивачем витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн не підлягають розподілу за результатами розгляду справи, в зв"язку з недоведеністю позивачем понесення таких витрат.

Outcome: approved