Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що між ТОВ «Київоблгаз Збут» і [PERSON] укладено типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, на підставі здійснених сплат за поставлений природний газ і спожитих обсягів природного газу, графа «Обсяг» і «Сплачено» фінансового стану по о/с 0800273195, що відповідає умовам приєднання до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Відносини між постачальником і побутовим споживачем (населення) регулюються Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п. 18 розділу ІІІ Правил та розділу IV Договору від 01 липня 2015 року встановлено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. ТОВ «Київоблгаз Збут» виконав безперебійну поставку природного газу для побутових потреб за адресою: [ADDRESS] . За період з 25 листопада 2018 року по 01 січня 2021 року за спожиті обсяги нараховано кошти до сплати 53\~914,76 грн, однак споживачем проведено оплату в розмірі 49\~543,21 гривні. В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів відповідачем не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 25 листопада 2018 року по 01 січня 2021 року на особовому рахунку [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 4\~371,54 грн. ТОВ «Київоблгаз Збут» звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за надані послуги з газопостачання. За ухвалою суду від 09 серпня 2021 року в справі № 939/927/21 судовий наказ скасовано. Заборгованість за постачання природного газу відповідачем не сплачена по даний час. Враховуючи вказані обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з газопостачання у розмірі 4\~371 гривня 54 копійки та понесені судові витрати. За ухвалою суду від 06 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. 17 березня 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким [PERSON] позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що всі виконані позивачем послуги сплачені в повному обсязі. Вважав, що обставини, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами, а надані позивачем розрахунки - фінансовий стан, є недостовірними та неправдивими. Крім того зазначив, що між ним і ТОВ «Київоблгаз Збут» не було укладено договору на приєднання до газорозподільної системи та постачання природного газу, оскільки позивачем не надано оригінал такого договору, який скріплений підписами сторін і печаткою. 21 липня 2021 року Бородянським районним судом Київської області було видано судовий наказ у справі № 939/927/21 про стягнення з нього ( [PERSON] ) на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованості за оплату з постачання природного газу в розмірі 4\~371,54 гривня. Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року за його заявою даний судовий наказ було скасовано. При порівнянні наданих позивачем фінансових станів у даній справі та справі № 939/927/21 вбачаються розбіжності в показниках лічильника та обсягах споживання природного газу, а тому відповідно й у нарахованих сумах, що підлягають сплаті. Крім того, борг у розмірі 4\~371,54 грн у даній справі нараховано за період з 25 листопада 2018 року по 01 січня 2021 року, тоді як у справі № 939/927/21 аналогічну суму заборгованості було нараховано за період з 2015 року по 2021 рік. Згідно з умовами типового договору, на який посилається позивач, ТОВ «Київоблгаз Збут» повинно було не менше одного разу на 6 місяців проводити звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акту та перевіркою платіжних документів для правильності оплати, а також, у разі застосування для нарахування планових величин споживання газу, переводити їх у фактичне споживання. Проте, зазначені умови ТОВ «Київоблгаз Збут» виконані не були. Також просив звернути увагу на те, що у фінансовому стані в графі за грудень 2019 року зазначено показник лічильника використаного природного газу становить 30182, однак фактично він становив 29974. 06 січня 2021 року лічильник вийшов із ладу, в зв`язку з чим 11 січня 2021 року його було замінено на новий з початком відліку з 6 одиниці, про що було складено акт № 190, в якому зазначено, що лічильник зупинився на позначці 30000,9. Враховуючи, що він ( [PERSON] ) здійснював оплати за постачання природного газу по показникам лічильника та не погоджується із розрахунком позивача, згідно з яким об`єми спожитого природного газу приведені до стандартних умов, просив відмовити ТОВ «Київоблгаз Збут» у задоволенні позовних вимог. 29 березня 2023 року до суду від представника ТОВ «Київоблгаз Збут» - Живаги Л.М. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що оскільки [PERSON] не надав Оператору ГРМ письмової заяви про припинення розподілу природного газу на його об`єкті та продовжував споживати природний газ, договір між відповідачем і ТОВ «Київоблгаз Збут», як постачальника, на якого на той час покладались спеціальні обов`язки з постачання природного газу на території Київської області, вважався укладеним. Приєднання до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: [ADDRESS] відбулося на підставі здійснених оплат за поставлений природний газ і спожитих об`ємів природного газу. Щодо заборгованості за спожитий природний газ зазначено, що умовою для укладення побутовим споживачем договору постачання з будь-яким постачальником є наявність у такого побутового споживача договору розподілу природного газу з Оператором ГРМ, який здійснює діяльність з розподілу на території розміщення об`єкта газоспоживання споживача. Пунктом 5.3 Типового договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРС. Приведення газу до стандартних умов передбачено в першому розділі ЗУ «Про ринок природного газу», у якому визначено, що природний газ є товарною продукцією, що перебуває у газоподібному стані за стандартних умов, та абзацом 2 підпункту 3 глави І розділу ІХ Кодексу ГРС, у якому визначено, що об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов і переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом ХV Кодексу ГРС. Оператор ГРМ відповідає за приведення об`єму природного газу в обсяг переданої (спожитої) енергії. Таким чином, після отримання показників лічильників побутових споживачів АТ «Київоблгаз», як оператор ГРМ, приводить такий об`єм природного газу до стандартних умов відповідно до вимог ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексу ГРС, а також умов договору на розподіл природного газу, укладеного з постачальником. ТОВ «Київоблгаз Збут» на підставі даних АТ «Київоблгаз» про об`єми газу проводить нарахування споживачу за надану послугу з газопостачання. При цьому, АТ «Київоблгаз» передає ТОВ «Київоблгаз Збут» дані про об`єми спожитого природного газу приведені до стандартних умов. Приведення природного газу до стандартних умов є питання обліку природного газу та відбувається на лічильниках, обладнаних спеціальними засобами для відповідного перерахунку обсягу, а в разі наявності в споживача лічильника, необладнаного відповідними засобами шляхом застосування Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу. Даною Методикою № 116 визначено шість груп коефіцієнтів для коригування показань лічильника. Такі коефіцієнти використовуються для розрахунку об`єму спожитого обсягу газу комерційним споживачам, якщо вузол обліку не обладнаний коректором. Коефіцієнт приведення газу до стандартних умов залежить від області, в якій знаходиться споживач, календарного місяця у році та розташування лічильника. Обсяги втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов, не були затверджені наказом Міненерго від 25 грудня 2015 року № 847 і в подальшому не входили у встановлений НКРЕКП тариф на розподіл природного газу. До аналогічного висновку прийшов і Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постановах від 24 грудня 2019 року в справі № 640/21017/18 та від 03 лютого 2020 року в справі № 640/20866/18. Коефіцієнти, визначені в додатках до Методики № 116, використовуються для приведення до стандартних умов спожитого газу усіма споживачами в разі відсутності термокоректора у вузлі обліку газу. Тому, обов`язок Оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників, визначений саме нормами Кодексу ГРС і Типового договору, є правомірним. Тобто, на законодавчому рівні в повній мірі забезпечено принцип рівності споживачів на ринку природного газу та передбачено проведення розрахунків усіх категорій споживачів за природний газ, як товар, за умови приведення спожитих обсягів до стандартних умов, що відповідає принципу єдності вимірювань, передбаченого ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про ринок природного газу». 06 квітня 2023 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за використаний природний газ за період з жовтня 2018 року по січень 2021 року в розмірі 4\~371,54 грн, разом з тим до позову ТОВ «Київоблгаз Збут» надає розрахунок заборгованості (фінансовий стан) без зазначення показника лічильника, що не дає можливості порахувати обсяг реально використаного природного газу за даний період. У розрахунку (фінансовому стані) до заяви про видачу судового наказу за період з березня 2019 року по січень 2021 року зазначено обсяг використаного природного газу інший ніж у розрахунку (фінансовому стані) доданого до позову за період з жовтня 2018 року по січень 2021 року, але нарахування плати залишилося незмінним. Згідно розрахунку поданого позивачем за період з січня 2020 року по січень 2021 року відповідач використав 2958,55 м. куб. природного газу вартістю 18\~331,84 грн, проте за його (відповідача) розрахунками за цей період ним використано 2986 м. куб. природного газу вартістю 18\~384,29 грн. Отже, за вказаний період заборгованість відсутня, а різниця вартості виникла через зміну щомісячної вартості природного газу. Станом на 13 вересня 2019 року показник лічильника становив 29120, станом на 11 січня 2020 року 30000, отже за вказаний період було використано 880 м. куб. природного газу вартістю 5\~385,16 грн, разом з тим згідно квитанцій [PERSON] сплатив 6\~304,20 грн, що свідчить про відсутність заборгованості. Щодо платежів за період з березня 2019 року по вересень 2019 року вважав за необхідне застосувати строк позовної давності враховуючи те, що ТОВ «Київоблгаз Збут» звернулося до суду з даним позовом у жовтні 2022 року, тобто з пропуском строку позовної давності щодо платежів за період з березня 2019 року по жовтень 2019 року включно, тому в задоволенні позову за вказаний період просив відмовити. 25 квітня 2023 року до суду від представника ТОВ «Київоблгаз Збут» - Живаги Л.М. надійшли додаткові пояснення до заперечення, у яких зазначено, що після отримання показників лічильників побутових споживачів АТ «Київоблгаз», як Оператор ГРМ, приводить такий об`єм природного газу до стандартних умов відповідно до вимог ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексу ГРС, а також умов договору на розподіл природного газу, укладеного з постачальником. ТОВ «Київоблгаз Збут» на підставі даних АТ «Київоблгаз» про об`єми газу проводить нарахування споживачу за надану послугу з газопостачання. При цьому, АТ «Київоблгаз» передає ТОВ «Київоблгаз Збут» дані про об`єми спожитого природного газу приведені до стандартних умов, а у фінансовому стані ТОВ «Київоблгаз Збут» зазначає лише об`єми газу, які вже приведені до стандартних умов АТ «Київоблгаз» і проводить до них нарахування по цінах встановлених Регулятором (НКРЕКП). Відповідач, використовуючи природний газ, не беручи до уваги нарахування за об`єми газу приведені до стандартних умов, сплачував не за тарифами встановленими НКРЕКП і не своєчасно вносив оплату, внаслідок чого на особовому рахунку споживача утворилася заборгованість за період з 25 листопада 2018 року по 01 січня 2021 року в розмірі 4\~371,55 грн. Щодо строків позовної давності представником позивача зазначено, що такий було перервано 19 лютого 2021 року, оскільки відповідачем здійснено дії щодо погашення заборгованості за надані послуги з газопостачання, а тому вважає, що позивач звернувся з позовом у межах перебігу нового трирічного строку. За ухвалою суду від 25 травня 2023 року було ухвалено провести розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 06 вересня 2023 року до суду від представника ТОВ «Київоблгаз Збут» - Живаги Л.М. надійшли пояснення, у яких зазначено, що відповідно до фінансового стану, наданого 17 березня 2021 року, з урахуванням нарахувань за переданими обсягами АТ «Київоблгаз» та оплат, здійснених споживачем, несплаченою залишилася заборгованість у розмірі 4\~371,54 грн. При зверненні до суду з даним позовом нарахування заборгованості за використані обсяги газу здійснено також на підставі переданих обсягів природного газу АТ «Київоблгаз» у тому ж розмірі, а фінансовий стан надано з розгорнутим періодом виникнення заборгованості. Тобто, фінансові стани в наказному та позовному порядку подані до суду з однією і тією ж матеріально-правовою вимогою предмету та підстав позову ТОВ «Київоблгаз Збут» до відповідача. Також зазначено, що звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є підставою для переривання строку позовної давності в розумінні ч. 2 ст. 264 ЦК України. У судове засідання представник позивача ТОВ «Київоблгаз Збут» Живага Л.М. не з`явилася, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Литвиненко Л.А. в судове засідання не з`явилися, відповідно до раніше поданої представником заяви просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 01 липня 2015 року ТОВ «Київоблгаз Збут» було постачальником природного газу для споживачів у Київській області. Відповідач [PERSON] користувався послугами з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] до 01 січня 2021 року (а.с. 7-8, 9, 12-13, 49-66, 68). Вказані обставини визнаються сторонами, а тому не підлягають доказуванню у відповідності до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Згідно з відомостями фінансового стану заборгованість [PERSON] по особовому рахунку [NUMBER] за період з жовтня 2018 року по лютий 2021 року включно становить 4\~371 гривня 55 копійок (а.с. 7-8). 21 липня 2021 року Бородянським районним судом Київської області було видано судовий наказ за заявою ТОВ «Київоблгаз Збут» про стягнення із [PERSON] заборгованості за оплату з постачання природного газу в розмірі 4\~371 грн 54 коп (Єдиний реєстр судових рішень). Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 09 серпня 2021 року скасовано вказаний судовий наказ на підставі заяви [PERSON] . Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496, № 2500 від 30 вересня 2015 року\~затверджено Правила постачання природного газу (далі - Правила) та Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір). Ці Правила розроблені на виконання п. 17 ч. 3\~ст.\~4\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, між сторонами був укладений типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, фактом приєднання споживача [PERSON] до умов типового договору постачання природного газу є споживання природного газу за вказаний період, оскільки останній не відмовився від споживання газу та не висловив свою незгоду отримувати від постачальника природний газ у встановленому законом порядку. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Правил,\~постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~і\~642\~Цивільного кодексу\~України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до ч. 2\~ст. 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 2\~ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, постачання природного газу споживачеві, споживання таких послуг, надання рахунків на оплату послуг та їх оплата у встановленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і постачальником природного газу. Відповідно до п. 2.1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу, в необхідних для нього об`ємах, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Згідно до п.2.2 Договору, обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. Згідно з п. 4.4. Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. За змістом наведених норм обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є Оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем. Взаємовідносини Оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі побутовими споживачами, визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року. Згідно п.п.\~5.1-5.3\~Типового договору\~розподілу природного\~газу -\~облік (у\~тому числі\~приладовий)\~природного газу,\~що передається\~Оператором ГРМ\~та споживається Споживачем,\~здійснюється відповідно\~до вимог\~Кодексу газорозподільних\~систем. Для визначення\~об`єму розподілу\~та споживання\~природного газу\~беруться дані\~комерційного вузла\~обліку Оператора ГРМ.\~У разі\~відсутності комерційного\~вузла обліку\~в Оператора ГРМ\~беруться дані\~комерційного вузла\~обліку Споживача. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. Отже,\~за змістом\~наведених норм\~постачання [PERSON] \~як побутовому\~споживачу природного\~газу здійснюється\~за обов`язковою\~участю Оператора ГРМ, на якого законом покладено обов`язок вести облік об`єму (обсягу) споживання природного газу споживачем відповідно до умов договору розподілу природного газу. Судом встановлено, що у спірних правовідносинах статус Оператора ГРМ має АТ «Оператор\~газорозподільної системи\~«Київоблгаз»,\~до газорозподільної системи якого підключений відповідач. Саме АТ\~«Київоблгаз» як\~Оператор ГРМ\~веде облік\~та визначає\~об`єм спожитого\~відповідачем природного\~газу (п.\~4\~.4 Типового договору\~постачання природного\~газу побутовим\~споживачам, п.п.\~5.1-5.3\~Типового договору\~розподілу природного\~газу),\~в тому\~числі із застосуванням коефіцієнту\~приведення природного\~газу до\~стандартних умов, і доводить ці показники до постачальника ТОВ «Київоблгаз Збут», який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених Оператором ГРМ спожитих відповідачем об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення. Отже, вказані у рахунках об`єми та обсяги споживання газу визначені не ТОВ «Київоблгаз Збут», а саме АТ «Київоблгаз» на підставі показів лічильника та відповідного коефіцієнту приведення газу до стандартних умов. Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, встановлено, що власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами\~закону\~споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі за № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15; в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 639/10591/14-ц, від 10 грудня 2018 року в справі № 638/11034/15 та від 17 січня 2019 року в справі № 486/156/17. Відповідно до розрахунку позивача за період з жовтня 2018 року по січень 2021 року відповідачем спожито 7537,76 м. куб. природного газу на суму 53\~914,76 грн, тоді як відповідачем сплачено 49\~543,21 грн (останній платіж здійснено відповідачем у лютому 2021 року на суму 1\~460,91 грн), а тому сума заборгованості відповідача становить 4\~371 гривню 55 копійок. Щодо доводів відповідача про розбіжність розрахунків заборгованості слід зазначити, що судом такої розбіжності не встановлено, з долучених відповідачем до відзиву рахунків (а.с. 50, 51 зворотній бік, 52 зворотній бік, 55, у тому числі зворотній бік, 56 зворотній бік), ТОВ «Київоблгаз Збут» надсилало відповідачу повідомлення про сплату за спожитий природний газ, у яких було зазначено суму заборгованості у відповідні періоди, що збігаються із розміром заборгованості в ці ж періоди, зазначеному у фінансовому стані (а.с. 7-8). При вирішенні питання щодо застосування судом строків позовної давності судом враховується наступне. Судом встановлено, що даний позов було направлено до суду засобами поштового зв`язку 30 вересня 2022 року. Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості, яка утворилася за період з жовтня 2018 року по січень 2021 року. Відповідно до фінансового стану останній платіж здійснено відповідачем у лютому 2021 року на суму 1\~460 гривень 91 копійка (а.с. 7-8). Крім того встановлено, що 21 липня 2021 року Бородянським районним судом Київської області було видано судовий наказ за заявою ТОВ «Київоблгаз Збут» про стягнення із [PERSON] заборгованості за оплату з постачання природного газу в розмірі 4\~371 грн 54 коп. Таким чином,\~ТОВ «Київоблгаз\~Збут» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги до 21 липня 2021 року. Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 09 серпня 2021 року скасовано вказаний судовий наказ на підставі заяви [PERSON] . Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (ч. 1 ст. 260 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 і 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особо, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог про стягнення із боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, які належить право такої вимоги. Верховний Суд України сформулював висновок про те, що оскільки судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому ЦПК України, перериває перебіг позовної давності (постанови від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15). Аналогічно застосував приписи про переривання позовної давності і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц. Враховуючи те, що судовий захист права ТОВ «Київоблгаз Збут» на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання ТОВ «Київоблгаз Збут» заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Як встановлено вище, до звернення з позовом\~ТОВ «Київоблгаз Збут» подало\~до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача заборгованості та 21 липня 2021 року Бородянським районним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості. Видача Бородянським районним судом Київської області 21 липня 2021 року\~судового наказу перериває позовну давність. Послуги надані відповідачу у жовтні 2018 року, відповідач мав оплатити до 10 листопада 2018 року,\~(тобто позовна давність за вимогою про стягнення заборгованості за жовтень 2018\~року минала 11 листопада 2021\~року),\~а судовий наказ, який в подальшому був скасований судом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги видано 21 липня 2021 року.\~ З огляду на зазначене, оскільки останній платіж\~за послуги\~з постачання\~природного газу\~здійснений відповідачем\~у лютому\~2021\~року,\~а також\~з урахуванням\~звернення ТОВ\~«Київоблгаз Збут»\~до суду\~із заявою\~про видачу\~судового наказу\~про стягнення\~із [PERSON] \~заборгованості за\~оплату з\~постачання природного\~газу,\~суд вважає,\~що позивач звернувся до суду з вказаним позовом у межах строку позовної давності, а тому доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності за період з березня 2019 року по вересень 2019 року є необґрунтованими. За змістом\~статті 509\~ЦК України\~зобов`язанням є\~правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана вчинити\~на користь\~другої сторони\~(кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобов`язання),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у\~зобов`язанні встановлений\~строк (термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з\~вимогами статті\~714\~ЦК України\~встановлено,\~що за\~договором постачання\~енергетичними та\~іншими ресурсами\~через приєднану\~мережу одна\~сторона (постачальник)\~зобов`язується надавати\~другій стороні\~(споживачеві,\~абонентові)\~енергетичні та\~інші ресурси,\~передбачені договором,\~а споживач\~(абонент)\~зобов`язується оплачувати\~вартість прийнятих\~ресурсів та\~дотримуватись передбаченого\~договором режиму\~її використання,\~а також\~забезпечити безпечну\~експлуатацію енергетичного\~та іншого\~обладнання. До\~договору постачання\~енергетичними та\~іншими ресурсами\~через приєднану\~мережу застосовуються\~загальні положення\~про купівлю-продаж,\~положення про\~договір поставки,\~якщо інше\~не встановлено\~законом або\~не випливає\~із суті\~відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. За змістом ст. 81 ЦПК України Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достатніх доказів. Відповідно до\~вимог ч.\~1-3\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом надана правова оцінка посиланням відповідача, в зв`язку з чим суд не приймає їх до уваги, оскільки обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу в розмірі 4\~371,54 грн є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~481 гривня.

Outcome: approved