Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти у розмірі 1/4 частки (однієї чверті) усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] , щомісячно, на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до досягнення повнолітньою дочкою віку 23 років, за умови продовження навчання. Крім того, просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , додаткові витрати у розмірі 7 750 грн., понесені до досягнення дочкою повноліття. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилася дочка- [PERSON] , [INFO] . Наказом Суворовського районного суду м. Одеси від 01.12.2017 р. у справі №523/15805/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14.11.2017 року і до досягнення сином, [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , а з 06.02.2020 р. в розмірі 1/4 частини заробітку доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття донькою [PERSON] , а саме до 06.10.2022 р. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі №523/8067/18 від 17.12.2019 р. змінено розмір та спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, відкликано судовий наказ від 01.12.2017 р., виданий Суворовським районним судом м. Одеси у справі за №523/15805/17 без подальшого виконання. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 50% вартості додаткових витрат на неповнолітніх дітей у розмірі -20 124,75 грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 25.05.2020 р. у справі №523/8067/18 рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2019 р. скасовано в частині вимог про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру та способу участі в утриманні дітей. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Станом на теперішній час донька [PERSON] є студенткою 1 курсу 1 курсу факультету цивільної та господарської юстиції денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання: 26.09.2022 р. по 30.06.2026 р. Посилаючись на те, що відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги та не бажає виконувати свій обов`язок щодо утримання доньки, хоча має можливість таку допомогу надавати, позивач самостійно матеріально забезпечує доньку, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Згідно на положення частини другої\~статті 223 ЦПК України, згідно з якою неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.13). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 17.032.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с.14-15). Відповідно до копії договору №10976748-2022 про надання платної освітньої послуги для підготовки від 06.09.2022 року, Національний університет «Одеська юридична академія» (далі - «Університет»), державної форми власності в особі ректора Університету Віктора Загороднього, що діє на підставі Статуту Університету, з однієї сторони, та здобувач вищої освіти [PERSON] (далі-здобувач) та замовник освітньої послуги [PERSON] , яка є матір`ю здобувача (далі - замовник), з іншої сторони уклали цей договір, предметом якого є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу Університетом ( а.с. 26-28). Згідно копії квитанції від 06.09.2022 року проведено оплату за навчання для студентів НУ ОНЮА студентом [PERSON] у розмірі 15\~525,00 грн. (а.с .29). Згідно довідки № ВК-5 від 07.10.2022 року, [PERSON] є студенткою 1 курсу факультету цивільної та господарської юстиції контракт) денної Форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Наказом від 06.09.2022 № 2078-21 зарахована на 1 курс. Термін навчання - з 26.09.2022 року до 30.06.2026 року. ( а.с.30). З відповіді на запис начальника штабу заступника командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України, вбачається, що відповідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 15.04.2022 № 53 [PERSON] з 15.04.2022 року перебуває на фінансовому забезпеченні в військовій частині [NUMBER] . За квітень 2022 року [PERSON] виплачено: грошове забезпечення - 8278,60 грн.; додаткова винагорода - 15 760,00 грн. За травень 2022 року [PERSON] виплачено: грошове забезпечення - 15 769,42 грн.; додаткова винагорода - 29 550,00 грн. (а.с.31). В позовній заяві позивач [PERSON] зазначила, що на теперішній час донька досягла повноліття та продовжує навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з обов`язку батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжують навчання, та його виконання. Дослідив докази, надані у порядку ст.ст.\~76-80, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для його задоволення частково, виходячи з наступного. Статтею 199 СК України\~передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.198 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі\~статтею 200\~СК\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який має можливість надавати матеріальну допомогу, а також матеріальне становище повнолітньої дитини, яка навчається на контракті та потребує матеріальної допомоги, суд з метою захисту інтересів повнолітньої дитини, приходить до переконання, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягають до задоволення. Вирішуючи питання в частині стягнення додаткових витрат, суд прийшов до наступного. Згідно із статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост.185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У ч.1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв`язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2017 року (справа № 6-1489цс17). У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Суд визначив істотні обставини для участі відповідача у додаткових витратах на дитину, а саме, стан здоров`я дитини, необхідність в додаткових витратах на духовний розвиток дитини та встановив, що позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 984,80 грн. (ст. 141 ЦПК України) .

Outcome: approved