Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

28.08.2023 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання їх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 84 000 грн, розраховану за період з 06 грудня 2022 року по 06 вересня 2023 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 07 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу народились донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . 19 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір між батьками про сплату аліментів на утримання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маляренко С.М., зареєстрований в реєстрі за № 13 (надалі за текстом - Договір про сплату аліментів). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07.05.2021 у справі № 758/47/21 шлюб між відповідачем та позивачем було розірвано. На момент укладення Договору про сплату аліментів [PERSON] разом з спільними з відповідачем дітьми проживали за адресою [ADDRESS] . Однак після розірвання шлюбу з Відповідачем на вимогу Відповідача Позивач разом з спільними дітьми була змушена залишити помешкання за адресою [ADDRESS] . Відповідно до пункту 1 Договору про сплату аліментів, відповідач та позивач встановили розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання їхніх малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , до досягнення ними повноліття. Відповідно до пункту 2 Договору про сплату аліментів, у зв`язку з тим, що діти постійно проживають разом зі своєю матір`ю (Одержувачем), за зазначеною вище адресою, у відповідності зі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, Платник (відповідач) надає Одержувачу (позивачу) утримання (аліменти) для дітей, а також здійснює виплати, встановлені цим договором. Відповідно до пункту 3 Договору про сплату аліментів, аліменти сплачуються Платником щомісяця у виді твердої суми, розмір якої за домовленістю сторін складає по 14000 гривень на кожну дитину, разом 28 000 гривень, що станом на дату підписання даного договору за офіційним курсом НБУ становить 1000 доларів США. Відповідно до пункту 4 Договору про сплату аліментів виплата аліментів здійснюється Платником щомісячно, не пізніше 5 числа поточного місяця за наступний місяць (строк сплати аліментів). Порядок сплати аліментів встановлений пунктом 7 Договору про сплати аліментів: виплата аліментів здійснюється будь-яким шляхом за вибором Платника: готівкою безпосередньо Одержувачу, що має бути підтверджено її розпискою; банківським перерахуванням на поточний (картковий) рахунок Одержувача. У 2023 році відповідач не сплачував аліменти готівкою безпосередньо позивачу. В порушення пунктів 4, 7 Договору про сплату аліментів, відповідач систематично порушує строки та порядок сплати аліментів. На звернення позивача про необхідність дотримуватись умов Договору про сплату аліментів відповідає негативно, в образливій формі. Отже, внаслідок несплати аліментів виникла пеня, з цих підстав, позивач звернувся до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2023 року головуючим суддею у справі визначено Гребенюка В.В. Ухвалою від 29 серпня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї 07 вересня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5-6). Від шлюбу у сторін є діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 лютого 2012 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 листопада 2017 року, виданим Оболнським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 10). 19 січня 2021 року між відповідачем та позивачем був укладений Договір між батьками про сплату аліментів на утримання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маляренко С.М., зареєстрований в реєстрі за № 13 (а.с. 40-41). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 січня 2021 у справі № 758/47/21 шлюб між відповідачем та позивачем було розірвано (а.с. 5-6). Як встановлено судом, у 2023 році відповідач не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилася пеня. У відповідності до ст.196 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй Постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16. У Постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 СК України, до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки, врегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується. За таких обставин суд доходить висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини. Частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Сумарний розмір пені за період з січня по вересень складає 84 000 грн. Вказаний розрахунок пені відповідає вимогам СК України та є обґрунтованим. Заборгованість зі сплати аліментів у боржника утворилася у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У порядку статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved