Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

11 травня 2023 року представниця позивачів звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маковеєва Олена Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування, у якому просила визнати за позивачами право власності по 1/5 частині квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . 03 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковеєвою О.В. заведена спадкова справа №4/2020 до майна померлої [PERSON] . Спадкоємцями померлої за законом є її двоюрідні брати та сестри - позивачі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні, заповіт померла не складала. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS] , набуте спадкодавицею на підставі: - дублікату договору дарування 2/3 частини квартири, посвідченого 12 грудня 2009 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Шокун Є.М. за реєстровим №1-98. - свідоцтва про право власності на 1/3 частину житла, виданого відділом приватизації Залізничної районної Ради народних депутатів м. Києва 31 березня 1995 року, наказ №10243, зареєстрованого в Бюро 07 квітня 1995 року, записаного в реєстрову книгу за реєстровим №3873. У зв`язку з відсутністю у спадкоємців оригіналу правовстановлюючого документу на 1/3 частину квартири, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковеєвою О.В. відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , позивачі звернувся до суду з означеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.05.2023 року цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 16 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. 06 червня 2023 року представник Київської міської ради подав відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Ухвалою суду від 30 серпня 2023 року за клопотанням представника позивача витребувано докази у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маковеєвої О.В. 06 жовтня 2023 року до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маковеєвої О.В. надійшли витребувані на підставі ухвали від 30 серпня 2023 року матеріали спадкової справи. Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 09 жовтня 2023 року закрито підготовче засідання і призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представники відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 червня 2021 року Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №18102 від 26 жовтня 2020 року складений Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до Виятгу з Реєстру територіальної громади м. Києва №13415354 від 02 листопада 2020 року, за адресою: [ADDRESS] станом на 24 жовтня 2020 року була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що на час смерті [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS] на підставі наступних правовстановлюючих документів: - дублікату договору дарування частини квартири, укладеного 12 грудня 2009 року між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої, виданого 17 серпня 2021 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Зайомою Т.Р., реєстровий №5-4407 (щодо 2/3 частини квартири); - Свідоцтво про право власності на житло, виданого 31 березня 1995 року відділом приватизації Залізничної районної Ради народних депутатів (щодо 1/3 частини квартири). Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №65033170 від 04 червня 2021 року інформація про заповіти, складені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261-1263 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031058531 від 04 червня 2021 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00033897120 від 26 листопада 2021 року [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00033897181 від 26 листопада 2021 року [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031058681 від 04 червня 2021 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031058782 від 04 червня 2021 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , про що Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №31 від 13 листопада 1995 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (інформація вказана російською мовою), про що 11 січня 1948 року зроблено актовий запис №2. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031060163 від 04 червня 2021 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031060596 від 04 червня 2021 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031058986 від 04 червня 2021 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031060396 від 04 червня 2021 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва. За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи №04/2020 заведеної 03 листопада 2020 року до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що: - 03 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маковеєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної тітки [PERSON] ; - 03 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маковеєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри [PERSON] ; - 15 січня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маковеєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри [PERSON] ; - 09 березня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маковеєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри [PERSON] ; - 12 березня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маковеєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри [PERSON] ; - 31 березня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маковеєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри [PERSON] . Таким чином, позивачі як спадкоємці третьої черги спадкування за законом прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] за правом представлення. 09 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маковеєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року у справі №760/19816/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маковеєва Олена Вікторівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). 02 лютого 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маковеєва О.В. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] 19 квітня 2023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маковеєва О.В. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] 19 квітня 2023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маковеєва О.В. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] 19 квітня 2023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маковеєва О.В. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] 19 квітня 2023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маковеєва О.В. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] . Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що відповідно до підпунктів 4.15 та 4.18 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу 1 цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Однак, у позивачів був відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданого 31 березня 1995 року відділом приватизації Залізничної районної Ради народних депутатів. Листом від 02 грудня 2021 року Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила про неможливість видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] оскільки всі співвласники житла, які брали участь у приватизації квартири померли. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Встановивши, що позивачі прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] , у встановленому законом порядку, однак окрім як в судовому порядку оформити свої спадкові права на квартиру [ADDRESS] не мають змоги у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права власності по 1/5 частині на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] двоюрідної сестри [PERSON] . Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved