Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Процесуальні дії по справі [PERSON] звернулась до суду з позовом до Черняхівської селищної ради та [PERSON] за\~ змістом якого просить: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими допоміжними будівлями і спорудами. 07.12.2023 суд у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України сформував запит в ЄСІТС "Електронний суд" та отримав відповідь з ЄДДР № 352699 від 07.12.2023 щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.12.2023\~суд залишив позовну заяву [PERSON] \~ без руху та надав позивачу 7-денний строк\~ для усунення виявлених недоліків. 26.12.2023 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків та позовна заява в новій редакції. Узвалою від 09.01.2024 суд прийняв позовну заяву [PERSON] \~ до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче\~засідання\~призначив на 06 лютого 2024 року об 10:00 год. Одночасно вказаною ухвалою суд звільнив [PERSON] \~ від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір". Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок [ADDRESS] . За життя 26.03.2009 [PERSON] уклала заповіт, яким на випадок її смерті, належний їй житловий будинок [ADDRESS] , заповіла [PERSON] (позивач). Позивач вказує, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на день смерті матері проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем в одному житловому приміщенні, що за адресою: [ADDRESS] , що узгоджується із нормами ч.3 ст. 1268 ЦК України. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області відмовлено у зв`язку з тим, що гр. [PERSON] хоча і подані необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , проте згідно рішення Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 24.07.2020 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , передали у власність [PERSON] та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка, на якійй розташований спадковий житловий будинок зареєстрована за [PERSON] . Отже, позивач здійснити у позасудовому порядку захист своїх прав та оформити право власності на спадкове майно у інший спосіб не має можливості, що стало підставою звернення з цим позовом до суду. Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. \~ \~ 06.02.2024\~ на\~адресу суду\~надійшла заява\~відпозивача, за змістом якої просить справу розглядати у її відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити. 06.02.2024 від відповідача також надійшла заява, у якій просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Також вказує, що наслідки визнання позову їй зрозумілі та відомі. \~ \~ \~ \~Надаючи оцінку заяви відповідача суд встановив, що відповідач визнає позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 49 цього кодексу, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Встановивши, що заява відповідача не суперечить нормам законодавства, не\~\~порушує будь-чиї права та інтереси, суд приймає таку до розгляду. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні від 06.02.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] у віці 88 років, померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2017 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок [ADDRESS] . Факт належності вказаного житлового будинку [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою про наявність (відсутність) зареєстрованого майна комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради" №116 від 22.03.2023 (а.с.10), копією довідки виданої Бежівським старостинським округом Черняхівської селищної ради №150 від 26.09.2023 про те, що згідно запису погосподарської книги №3 особовий рахунок [NUMBER] на 2022-2015 забудовником є гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до копії заповіту від 26.03.2009, складеного за життя [PERSON] , остання за вказаним заповітом усе майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, в тому числі жилий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , заповіла дочці [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Заповіт не змінений та не скасований, є чинним. За матеріалами спадкової справи №98/2016 (а.с.77-125), спадкоємцем за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] , окрім позивача як спадкоємиці за заповітом, є її дочка, [PERSON] , [INFO] (відповідач), яка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.06.2018 до майна спадкодавиці [PERSON] , а саме на частки земельної ділянки загальною площею 4, 2344 га та частки земельної діялянки площею 3,8648 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а.с.112 звортня сторона, а.с.113). З наданих позивачем документів суд встановив, що [PERSON] є дочкою померлої гр. [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданим повторно від 05.12.2023, у якому у графі "мати" вказано [PERSON] (а.с. 9). Відповідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз прізвища « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] » є ідентичними (а.с.86). Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчука В.І. від 10.10.2023, гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після померлої [INFO] матері [PERSON] відмовлено. Підставоюдля відмовиви вказано на те, що гр. [PERSON] подані необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , проте згідно рішення Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 24.07.2020 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , передали у власність [PERSON] та згідно із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраццію права власності земельна ділянка, на якій розташований спадковий житловий будинок, зареєстрована за [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до копії витягу з рішення Бежіської сільської ради Черняхівського району Житомирської області тридцять шостої сесії VII скликання від 24.02.2020 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної діялнки в натурі (на місцевості) у власність гр. [PERSON] , площею 0,2500 га забудованих земель, яка використовується для обслуговування жилого будинку та господарських споруд із земель житлової та громадської забудови не наданих у власність або постійне користування в межах [ADDRESS] , комунальної власності, та площею 0,1826 га земель сільськогосподарського призначення, яка використовується для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою с. Бежів Черняхівського району із земель сільськогосподарського призначення не наданих у власність або постійне користування в межах с. Бежів, комунальної власності (а.с.60). За інформацією, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нрухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.64) та витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.61-63) власником земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер 1825680801:06:004:0150 за місцем розташування: [ADDRESS] значиться [PERSON] (відповідач). Позивач, вказує на те, що вона як спадкоємець за заповітом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права після померлої матері, оскільки відповідачем зареєстровавно право власності на земельну ділянку на якій розміщений спадковий житловий будинок. \~ \~ \~ \~Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. \~ \~ \~ \~Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Як убачається з матеріалів спадкової справи позивач після смерті матері [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк, та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до\~ складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] за свого життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності житловим будинком [ADDRESS] разом з господарськими допоміжними будівлями та спорудами. Спадковий будинок не є самовільною забудовою. Враховуючи викладене, суд уважає, що спадковий житловий будинок разом з господарськими допоміжними будівлями та спорудами увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В зв`язку з цим, житловий будинок разом з господарськими допоміжними будівлями та спорудами належить позивачу, як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Тобто право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Зареєстроване право власності на земельну ділянку після смерті спадкодавця за відповідачем на підставі рішення органу місцевого самоврядування, на якій розташований спадковий об`єкт, належний за життя спадкодавцю та прийнятий у встановленому законом у спадщину позивачем як спадкоємцем за заповітом, який є чинним, позбавляє права позивача оформити спадщину за заповітом у нотаріуса після смерті спадкодавця, відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. \~ \~ \~ \~Позивач після смерті матері прийняла спадщину шляхом як подачі заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк, як убачається з матеріалів спадкової справи, та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадкове майно (житловий будинок) увійшло до складу спадщини, але оскільки відповідач здійснив реєстрацію права власності земельної ділянки за собою, у позивача іншого способу щодо визнання права власності, аніж зверення до суду за захистом своїх прав шляхом визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, не існує. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин, вимога позивача про визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, зважаючи на відмову приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за вказаних вище підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат У порядку\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved