Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

12 травня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачок [PERSON] та [PERSON] із вимогами про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року, на утримання малолітньої доньки [PERSON] та судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року на утримання дитини [PERSON] , зменшивши їх розмір до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а. с. 1-2 та на звороті). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року по справі № 204/3628/16-ц з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмір частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 20 жовтня 2018 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Відповідно до судового наказу від 24 квітня 2023 року у справі № 204/5744/23, виданого Красногвардійським районним судом Дніпропетровська, з нього стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що він проходить військову службу у в/ч [NUMBER] та отримує грошове забезпечення з додатковою винагородою щомісяця в середньому 66000 гривень. Після прийняття рішення судом про стягнення з позивача аліментів на утримання [PERSON] його сімейний та матеріальний стан змінилися. На сьогоднішній день на утриманні позивача є дружина, яка не працює, перебуває у декретній відпустці, та донька [PERSON] , аліменти на утримання якої позивач також сплачує. Вказує, що четверта частина заробітку (доходу) йде на сплату аліментів для дитини від першого шлюбу, четверта частина заробітку (доходу) йде на сплату аліментів для дитини від другого шлюбу, тобто, 50% заробітку (доходу) йде на сплату аліментів, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Зауважує, що коштів, які залишаються після сплати аліментів, не достатньо для проживання та забезпечення належного утримання дружини, оскільки на сьогоднішній день вона не працює у зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років. Вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та наявні об`єктивні підстави для зміни розміру аліментів. Тому, прохає зменшити розмір аліментів та стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання цього рішення законної сили до досягнення дитини повноліття. А також, прохає зменшити розмір аліментів та стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частки й заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання цього рішення закон сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 19 травня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 14 годину 30 хвилин 06 липня 2023 року (а. с. 24). 06 липня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив від представниці відповідачки [PERSON] - адвокатки Альонової М.Б. (а. с. 50-52). В обґрунтування відзиву зазначено, що з метою гармонійного розвитку [PERSON] , на утримання якої стягуються аліменти, користується платними послугами з вивчення англійської мови, що підтверджується довідкою від викладача [PERSON] від 23.05.2023 року. Вказує, що донька навчається і в звичайній загальній школі, що передбачає витрати на одяг, проїзд, канцелярські товари, книги, харчування, у зв`язку з навчанням в дистанційному режимі було придбано новий телефон - смартфон, що підтверджується копією квитанції від 24.12.2022 року. Зазначає, що [PERSON] є досить хворобливою дитиною, часто хворіє та відповідно потребує додаткових витрат на лікування, що підтверджується довідкою від сімейного лікаря [PERSON] від 24 05.2023 року. Також, вказує, що істотне значення має і той факт, що їй не вистачає власних коштів на достатнє та гармонійне забезпечення дитини, так як на її утримані окрім [PERSON] перебуває і її менша донька [PERSON] 2018 року народження, що підтверджується довідкою № 1157 від 15.12.2021 року. До того ж мати разом з дітьми проживає в найманій платній квартирі, що підтверджується актом про проживання без реєстрації № 9 від 27 січня 2022 року. Вважає, що розмір аліментів присуджений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року є належним, актуальним та таким, що не підлягає зменшенню. Також зазначає, що дружина позивача, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та перебуває на його утримані, цей доказ в розуміння ст. 79 ЦПК України не є достовірним, так як згідно довідки №159-В від 14.09.2020 року, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 26.06.2023 року, а отже на даний момент на утримані позивача не перебуває. Разом з тим, зауважує, що позивач з відповідачкою 1, досі перебуває у шлюбі та проживають за однією адресою. Про видачу судового наказу відповідач звернулася в період отримання позивачем найбільшої заробітної плати, про що свідчить довідка про доходи № 396 від 09.05.23 року, що свідчить про зловживання сторонами своїми процесуальними правами, та про введення суд в оману. Вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Тому прохає позов залишити без задоволення. 13 липня 2023 року на адресу суду, через підсистему «Електронний суд», від представника позивача - адвоката Волок Ю.В., надійшла відповідь на відзив (а. с. 66-68). В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що всі ці витрати на [PERSON] більш ніж покриваються сплатою аліментів, оскільки їх розмір складає щонайменше шість прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. Кошти, які стягуються з [PERSON] , (не враховуючи таку ж суму, яку повинна надавати матір дитини) більш ніж достатні як для гармонійного розвитку дитини, так і для додаткових витрат, які не включають у сплату аліменти. Вказує, що довідка додана до відзиву, яка складена фізичною особою [PERSON] про надання нею платних послуг з вивчення англійської мови [PERSON] , не може вважатися належним доказом того, що відповідачка-2 витрачає на це кошти, ця довідка не відповідає жодним вимогам до документу, не підтверджує сплату коштів відповідачкою-2, їх розмір, графік та час занять, їх вартість за годину, а також право цієї особи надавати послуги та отримувати за них винагороду. Також вказує, що позивач відправляв на рахунок відповідачки-2 кошти для придбання нового гладжену для дитини, тобто брав участь у цих додаткових витратах на дитину. Вказує, що відповідачка-2 має другу дитину від другого шлюбу, батьком якої є [PERSON] , який є військовослужбовцями та регулярно отримують грошове забезпечення, а тому кошти, що сплачуються [PERSON] не можуть бути використані на утримання другої дитини відповідачки-2, такі вимоги мають бути спрямовані до батька дитини та фінансові питання щодо іншої дитини не може покладатися на кошти, які сплачуються на утримання [PERSON] . Що стосується Акту про проживання без реєстрації, зазначає, що він датований 27 січня 2022 року, тобто станом на сьогоднішній день інформація, яка в ньому зазначена не є актуальною. Крім того, проживання відповідачки-2 в найманій платній квартирі, остання не надала будь-яких належних та допустимих доказів цьому, не надано документів які підтверджують сплату за користування найманим житлом. Додатково зазначила, що відповідачка-2 є, військовослужбовцем, а тому має право грошової компенсації за винаймання житла яке орендує. Вважає, що позивачка повинна вирішувати свої побутові питання в рамках наданих їй законодавцем правами. Зазначає, що наказом продовжено декретну відпустку [PERSON] до 26.12.2023 року відповідно до медичної довідки про стан здоров`я [PERSON] , тобто [PERSON] на сьогоднішній день продовжує перебувати на утриманні [PERSON] , так само як і їх спільна донька [PERSON] , що підтверджує зміну матеріального стану позивача. Вказує, що будь-яких часових обмежень саме щодо моменту звернення до суду у [PERSON] немає. Також вказує, що більше ніж шість місяців [PERSON] перебуває в зоні активних бойових дій в Донецькій області та не проживає разом зі своєю родиною, він несе додаткові витрати, які пов`язані з придбанням додаткових засобів захисту, продуктів харчування, забезпечення собі елементарних побутових умов, тому все це змушує його нести додаткові витрати на своє утримання та в реаліях забезпечення своєї безпеки. Крім того, позивач, так само як і відповідачка-2 не має у власності житлового приміщення та не забезпечений ним державою, тому вважає, що позивачем доведено зміну його матеріального та сімейного стану, що слугує підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача (а. с. 98), заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення (а. с. 42). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а. с. 100), причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року у справі № 204/3627-16-ц, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено. Шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 6 та на звороті). Копією повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 жовтня 2016 року, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року у справі № 204/3628/16-ц, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено. З [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері [PERSON] (а. с. 5 та на звороті). Крім того, 20 жовтня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що складено актовий запис №501, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 жовтня 2018 року (а. с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 липня 2020 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] (а. с. 10). Судовим наказом від 24 квітня 2023 року у справі № 204/5744/23, виданого Красногвардійським районним судом Дніпропетровська, підтверджується, що з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 3). З копії посвідчення серії [NUMBER] від 06 січня 2017 року, вбачається, що [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] (а. с. 11). Також судом встановлено, що позивачу, колишньому військовослужбовцю військової частини [NUMBER] , нарахована заробітна плата у період з 01 листопада 2022 року по 24 квітня 2023 року у розмірі 485159 гривень 10 копійок, що підтверджується копією довідки про доходи від 09 травня 2023 року № 396 (а. с. 15). Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою, в свою чергу, ст. 15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, зазначено, що відповідно до вимог ст. 192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу вказаних норм випливає, що зазначене погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення робі міру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним погіршенням матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до п.п. 2,3 ч.ч. 1,2 ст. 182. СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Нормами ч. 1 ст. 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Доводи представниці відповідачки [PERSON] - адвокатки Альонової М.Б., про те, що [PERSON] є досить хворобливою дитиною, часто хворіє та відповідно потребує додаткових витрат на лікування не не заслуговують на увагу, оскільки із зазначеними вимогами, у порядку, визначеному ст. 185 СК України, позивачка має право звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що в свою чергу не є предметом розгляду даної справи. Відповідно до наказу від 14 вересня 2020 року №Ц 159-в, який виданий керівником апарату Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку з 05 жовтня 2020 року по 26 червня 2023 року (а. с. 8). Доводи позивача про те, що [PERSON] перебуває на його утриманні, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, суд не приймає до уваги оскільки на час розгляду справи [PERSON] виповнилось три роки. Копією наказу від 26 червня 2023 року № 139-в, виданий керівником апарату Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, вбачається, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною відповідно до медичної довідки № 129 від 20 червня 2023 року, з 27 червня 2023 року по 26 грудня 2023 року (а. с. 39). Згідно довідки № 129 від 20 червня 2023 року, [PERSON] з 20 жовтня 2022 року перебуває на диспансерному обліку або має статус «дитина-інваліда», з 27 червня 2023 року [PERSON] потребує домашнього догляду (а. с. 40), але суд не приймає дану довідку до уваги, оскільки на момент розгляду справи строк дії даної довідки сплив, оскільки вона була дійсна до 26 грудня 2023 року, а іншої до матеріалів справи не долучено. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З вищевикладеного, дійсно з моменту ухвалення рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року про стягнення спільної дитини позивача та відповідачки [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] у позивача змінився сімейний стан та матеріальний стан після одруження та народження доньки [PERSON] , на яку він також сплачує аліменти за судовим наказом від 24 квітня 2023 року, а відтак на його утриманні перебуває двоє дітей, на яких він сплачує аліменти у розмірі частки від доходу, через що суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом зменшення визначених до стягнення з позивача судом аліментів на кожну дитину з 1/4 частки до 1/6 частки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивачем доведено підстави позову про зменшення розміру аліментів, зважаючи, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, у зв`язку із чим вважає за можливе зменшити розмір аліментів, який стягується з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , за судовим наказом, виданим 24 квітня 2023 року Красногвардійським районним судом Дніпропетровська у справі № 204/5744/23, шляхом зменшення їх розміру до 1/6 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також зменшити розмір аліментів, який стягується з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року у справі № 204/3628/16-ц, шляхом зменшення їх розміру до 1/6 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved