Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

27 жовтня 2022 року [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування якого вказав, що 02 листопада 2021 року між ним та відповідачем було укладено Договір позики № Л021121-1. Відповідно до п. 1 Договору, позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 307481,25 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на день укладення цього Договору еквівалентно 11625 дол. США, в свою чергу, позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цими Договором строк, та згідно із визначеними цим Договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде відповідати еквіваленту 11625 дол. США за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 5 місяців з моменту укладення даного Договору, тобто до 02.04.2022 року. Позивач свої зобов`язання за договором позики № Л021121-1 від 02.11.2021 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі та в строки, встановлені Договором. На підтвердження виконання умов Договору, 02.11.2021 року відповідачем була власноруч складена та написана Розписка, із змістом якої відповідач підтвердив, що він отримав позику від позивача у сумі 307481,25 грн., що еквівалентно 11625 дол. США, та зобов`язався повернути цю суму позивачу у строк до 02 квітня 2022 року. Відповідач свої зобов`язання повернути грошові кошти у визначені договором позики строки виконав частково та повернув готівкою позивачу 1896 дол. США. В подальшому, відповідач умисно ухилився від повернення грошових коштів, у зв`язку із чим утворилась сукупна заборгованість у розмірі 389062,71 гривень, шо еквівалентно 9729 дол. США, що свідчить про порушене майнове право, та є підставою для позивача для звернення до суду з метою захисту та відновлення порушеного права позивача, шляхом примусового стягнення грошових коштів з відповідача із врахуванням штрафних санкцій, а також стягнення понесених позивачем судових витрат по справі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.11.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.02.2023 року підготовче засідання по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2023 року за клопотання відповідача провадження по справі зупинень у зв`язку із перебуванням мобілізацією останнього до складу Збройних Сил України. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2024 року провадження по справі поновлено із призначенням справи до судового розгляду по суті. 01 лютого 2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечив проти задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості за комерційним курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПриватБанк», та зазначив, що заборгованість повинна стягуватись у відповідності із офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день здійснення платежу. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, задоволення позову підтримав у повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у встановленому законом порядку, позицію щодо позову висловили у поданому відзиві. Оцінивши надані докази, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом об`єктивно встановлено, що 02 листопада 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики № Л021121-1. Відповідно до п. 1 Договору, позикодавець передає у власність позичальнику, а Позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 307481,25 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США = 26,45 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 11625 долари США, в свою чергу, позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цими Договором строк, та згідно із визначеними цим Договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде відповідати еквіваленту 11625 доларів США, за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 12 місяців з моменту укладення даного Договору, тобто до 02.04.2022 року. Згідно із п. 5 Договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 Договору відповідно до Графіку повернення позичальником грошових коштів, а саме у визначених Графіком розмірах у строк до 02 числа кожного місяця протягом дії Договору. Позивач свої зобов`язання за договором позики № Л021121-1 від 02.11.2021 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі та в строки, встановлені Договором. На підтвердження виконання умов договору позики № Л021121-1 від 02.11.2021 року, 02.11.2021 року відповідачем була власноруч складена та написана Розписка, із змістом якої відповідач підтвердив, що він отримав позику від позивача у сумі 307481,25 грн., що за курсом продажів доларів США в AT КБ «Приватбанк» (1 долар США = 26,45 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 11625 доларів США, та зобов`язався повернути цю суму Позивачу у строк до 02.04.2022 року. Проте, як стверджується позивачем та не заперечується відповідачем, останній свої зобов`язання повернути грошові кошти у визначені договором позики № Л021121-1 від 02.11.2021 року строки виконав частково, зокрема повернув готівкою позивачу 1896 доларів США. Таким чином, залишкова сума заборгованість за вказаним договором складає 9729 доларів США, що становить різницю між початковою сумою договору 11625 доларів США та фактично сплаченою відповідачем частиною 1896 доларів США. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона «позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Необхідно зауважити, що письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Позивач виконав своє зобов`язання передати у власність відповідачу грошові кошти, шо підтверджується п. 2 Договору та Розпискою, згідно із яким сума позики, встановлена п. 1 Договору, отримана позичальником від позикодавця до підписання даного договору в повному обсязі, що підтверджується підписами сторін на Договорі, за якими відповідач потверджує факт отримання нею грошових коштів, в обумовленому сторонами розмірі. Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №369/3340/16-ц від 22 серпня 2019 року за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тому, правомірною вбачається вимога [PERSON] до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за Договором позики від 29.10.2021 року у гривневій сумі, еквівалентній 9729 доларів США. Відповідно до положень ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Окрім того, відповідно до умов ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зі змісту правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові по справі № 373/2054/16 від 16.01.2019 року вбачається, що як укладення, так і виконання договірних зобов`язань, зокрема позики, виражених через іноземну валюту, не суперечить законодавству України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено договором або законом, повернути позикодавцю таку ж суму грошей (суму позики), тобто таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яку він отримав. Враховуючи зазначене, суд вважає за доцільне визначити гривневий еквівалент заборгованості співвідносно до офіційного курсу Національного Банку України, що встановлено для долару США на дату винесення вказаного рішення. Так, курс долару США відносно гривні станом на 05.02.2024 року становить 37,57 грн. Звідси, гривневий еквівалент суми заборгованості 9729 доларів США становить 365518,53 грн. (9729*37,57). Окрім того, [PERSON] при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 3890,63 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір у випадку часткового задоволення позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог. Таким чином, сума судового збору, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача складає 3655,25 грн., що становить 93,95% задоволених позовних вимог від 3890,63 грн. загальної суми судового збору. Таким чином,

Outcome: partial