Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований у виконавчому комітеті Геринської сільської ради, актовий запис № 10, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] не змінювати, малолітнього [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, понесені судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного сімейного життя у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти хоча і зареєстровані в с. Гошів, однак проживають разом з нею у помешканні її батька в с. Гериня. Вона піклується про них самостійно. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти одне одного, їхні інтереси не співпадають, так як у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Крім того, відповідач систематично вживає алкоголь, під впливом якого стає агресивним по відношенню до неї, влаштовує постійно скандали та сварки, свідками яких стають оточуючі. Також чоловік ображає її, принижує честь та гідність, чим намагається дискредитувати її в очах дітей. В результаті цього вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Представниця позивачки - адвокатка Кобилинець Т.В. позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, малолітнього сина залишити на проживанні з матір`ю, якій прізвище не змінювати. На стягненні з відповідача на користь позивачки сплаченого нею судового збору не наполягає, про що подала відповідну заяву. Додатково вказала, що спочатку сімейні відносини сторін складалися добре, у них народилося троє дітей. Проте з часом відповідач став вживати алкогольні напої, в результаті чого почав принизливо ставитись до дружини. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Діти проживають з мамою, вона сама здійснює їх утримання. Крім того, відповідач був причетний до неправомірних дій і в цей момент з ним разом перебував неповнолітній син, тому її довірителька їхала на місце, щоб все владнати і забрати сина. З метою уникнення непорозумінь в майбутньому, хоч і спору з відповідачем нема з приводу місця проживання дітей, однак просить зазначити в рішенні суду про залишення малолітнього сина на проживанні з [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вказав, що він не хотів би розривати шлюб, але позивачка категорично не хоче з ним ні зустрітися, ні примиритися, ні зберегти сім`ю. Наданий судом строк на примирення не дав бажаного результату. [PERSON] з дітьми проживає окремо, але сини часто його навідують. На утримання дітей кошти не надає, оскільки не має доходів. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 23 жовтня 2023 року на електронну суду від позивачки поступила заява, у якій вона просила підготовче судове засідання проводити за її та її представниці відсутності. Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 05.12.2023 сторонам надано строк на примирення 2 місяці. Провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 06.02.2024 проновлено провадження у справі у зв`язку з закінченням строку на примирення. 06 лютого 2024 року представниця позивачки подала заяву, в якій просила позовні вимоги в частині понесених судових витрат не вирішувати, залишити такі за її довірителькою. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 26 листопада 2002 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Геринської сільської ради, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.11.2002. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу [PERSON] , після - [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28.07.2003, серії [NUMBER] від 27.09.2007, серії [NUMBER] від 14.05.2010, за час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 5, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 12 та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 16 (а.с. 9, 11, 10). Згідно з даними витягів з Реєстру територіальної громади від 16.08.2023, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані у [ADDRESS] (а.с. 12, 13, 14), де зареєстровані також сторони по справі, на що вказують відповідний витяг від 16.08.2023 та відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру від 25.08.2023 (а.с. 7, 20) Однак, як зазначила представниця позивачки, не заперечив відповідач та підтверджується актом обстеження № 74 від 16.08.2023, діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом з мамою [PERSON] у помешканні її батька в [ADDRESS] (а.с. 15). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вислухавши представницю позивачки та відповідача, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи сторони позивачки про те, що спільне життя у сторін не складається, з чим погодився відповідач [PERSON] [PERSON] не бажає зберігати сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу. Наданий сторонам строк на примирення не дав бажаного результату. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Заперечень щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, позивачкою по справі, не поступало. Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, якій прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 16), які представниця позивачки просила залишити за її довірителькою, про що подала відповідну заяву (а.с. 57). На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved