Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що 24 вересня 2014 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ). У шлюбі [PERSON] народились двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . До шлюбу з [PERSON] , [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , від вказаного шлюбу [INFO] у них народилась донька - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. З 2011 року [PERSON] виховує [PERSON] , [INFO] , як власну доньку. Враховуючи викладене, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] , [INFO] , заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення. Ухвалою судді від 24 січня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] та заявник [PERSON] підтримали вимоги заяви, просили їх задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] , заяву підтримала та просила задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] , заяву підтримала та просила задовольнити. У судовому засіданні представник Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Озерецківська І.В. просила задовольнити заяву [PERSON] про усиновлення дитини. Представник заінтересовані особи Печерського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікована постановою Верховної Ради України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., дата набрання чинності для України: 11.09.1997 р., та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно частин першої-третьої, сьомої статті 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Згідно статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно частини першої статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатність особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно частин першої, третьої статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною в Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно частин другої, четвертої статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Згідно статті 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1992 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, судом встановлено, що 24 вересня 2014 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ), у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2399, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2014 року. У шлюбі [PERSON] народились двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . До шлюбу з [PERSON] [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від вказаного шлюбу [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , поновлений актовий запис про народження, складений Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) за № 41 від 21.10.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 06.07.2023 року. [INFO] [PERSON] помер, актовий запис складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за № 1957 від 14.04.2022 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії [NUMBER] . З 2011 року [PERSON] виховує [PERSON] , [INFO] , як власну доньку. Матір дитини - [PERSON] , надала згоду на усиновлення [PERSON] її доньки, що підтверджується відповідною заявою від 28.11.2023 року, підпис заявника на якій посвідчений нотаріально, заява зареєстрована в реєстрі за № 778. Крім того, [PERSON] , [INFO] , письмово надала особисту згоду на своє усиновлення, відповідно до п. 72 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року №905, яку підтримала в судовому засіданні. За висновком Печерської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування № 105-29905 від 12 грудня 2023 року районна державна адміністрація, поспілкувавшись з кандидатом в усиновлювачі, його дружиною та її неповнолітньою донькою, вивчивши надані документи,

Outcome: approved