Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала з відповідачем в шлюбі в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалося та рішенням суду від 25 липня 2022 року шлюб між ними розірвано, дитина залишилася проживати з нею, та перебуває на її утриманні. Вказує, що їй самій важко забезпечити сина всім необхідним для нормального росту та розвитку. Відповідач особа молодого віку, фізично здоровий, працездатний, матеріально забезпечений, є приватним підприємцем та отримує високі доходи, а отже має можливість надавати дитині належне матеріальне утримання та виконувати покладені на нього обов`язки як батька з матеріального забезпечення дитини. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина дітей у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, та зазначила, що не заперечує щодо стягнення з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 4 000 грн. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав письмову заяву в якій вказав, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання сина у розмірі 4 000 грн, розгляд справи просить проводити в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, в якому у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Рішенням суду від 25 липня 2022 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів", від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що відповідач є молодою працездатною особою (іншого суду не подано), та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 4 000 грн щомісячно та на який погодилася позивачка, що буде об`єктивним і справедливим, забезпечить достатній рівень, як для задоволення матеріальних потреб дитини, так і надасть змогу позивачці в достатній мірі забезпечувати її. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved