Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою у якій вказав, що відповідно до свдіоцтва про право власності на житло, посвідченого 12.10.1998 року ВАТ ХК «Краян» зареєстрованого у реєстрову книгу за № 145-98 йому на праві власності належить частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаної квартири вказано його бабу [PERSON] його матір [PERSON] та брата [PERSON] . Право власності було зареєстроване в ОМБТІ та РОН 05.01.1999 за № 272 у книзі на стор. 312пр.У свідоцтві про право власності на житло ім`я заявника записане яке « [PERSON] ».Разом з тим, у паспорті громадянина України, ім`я заявника зазначено як [PERSON] . Приватизація квартири відбувалась 12.10.1998 року, коли заявник був неповнолітнім, і його особа встановлювалась на підставі свідоцтва про народження. Вважає, що помилка виникла у зв`язку з невірним перекладом прізвища на українську мову при заміні паспорту.Внести зміни у свідоцтво про право власності на житло від 12.1.01998 року він не має можливості, тому відсутня можливість вирішення питання у позасудовому порядку. Встановлення факту належності свідоцтва про право влансості на житло від 12.10.1998 року № 197 необхідно для реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Ухвалою від 28.11.2023 року, відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] надавв суду заяву про розгляд справи без його участі просить заяву задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали заяви, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1998 року квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної (сумісної) гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 12.10.1998 року № 197, зареєстровано та записано у реєстрову книгу № 145-98. Відповідно до паспорту заявника [NUMBER] , він вказаний як [PERSON] та місце її реєстрації: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] родился [INFO] (мовою оригіналу російська). Свідоцтво про народження також містить штамп, що 01.08.2003 року виданий паспорт серії [NUMBER] . Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Метою встановлення відповідного факту є те, що без його встановлення заявник не зможе повноцінно реалізовувати свої права з приводу нерухомого майна, та вирішити питання про внесення достовірних відомостей до Державного реєстру нерухомого майна. Судом з`ясовано, що предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який необхідний заявнику для реалізації його прав володіння, користування та розпорядження правом приватної власності. Судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника зазначено неправильно, що позбавляє його права розпоряджатись квартирою. Тому ця невідповідність підлягає виправленню шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику. Оскільки відповідний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для захисту прав та інтересів заявника і для задоволення заяви шляхом встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 12.10.1998 р. ВАТ ХК «Краян» зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 145-98, за яким [PERSON] на праві власності належить частка квартири за адресою: [ADDRESS] , де його ім`я записано як « [PERSON] » Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved