Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

07.11.2023 представник позивача, адвокат Ільницька Інна Володимирівна, звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи тим, що відповідач у справі - [PERSON] є батьком позивача - [PERSON] , який є повнолітньою особою, студентом 4 курсу денної форми навчання за держзамовленням та єдиним його джерелом доходу є стипендія. У зв`язку з денною формою навчання позивач з 2021 року фактично проживає у гуртожитку КПІ ім. Ігоря Сікорського, за який сплатив комунальні в сумі 7 351,00 грн за період з 16.08.2021 по 30.09.2023. Відповідач на утримання свого сина добровільної матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатною особою та має таку можливість. Таким чином, у зв`язку з навчанням на денній формі для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, різноманітних товарів необхідних для навчання, одягу тощо), позивач потребує матеріальної допомоги, що є безумовним фактом. Необхідність отримання належної освіти позбавляє позивача можливості працевлаштуватися на постійній основі та заробляти кошти на власне утримання. Позивач є особою, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Тому, просила у судовому порядку стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача [PERSON] , [INFO] , аліменти на період навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення [PERSON] 23 років. 08.11.2023 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 20.12.2023 судом постановлено ухвалу, про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначення судового засідання на 10.01.2024 - 12:00 год. 10.01.2024 судом постановлено ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 26.01.2024 - 12:00 год. 10.01.2024 представник позивача, адвокат Ільницька Інна Володимирівна, подала до суду заяву, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, мотивуючи тим, що у позовній заяві було зазначено, що позивач очікує понести витрати у зв`язку із розглядом даної справи у розмірі 2 500,00 грн, а докази понесених витрат будуть надані суду протягом п`яти днів з дня прийняття рішення у справі. Між АБ «Ольги Пєнязькової» та [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги від 04.09.2023 та додаткова угода до нього від 04.09.2023, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що гонорар Бюро за надання первісної правової консультації, формування правової позиції, аналіз судової практики, підготовку та подання позовної заяви про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, представлення клієнта у суді першої інстанції складає 2 500,00 грн. На виконання умов договору адвокатами АБ «Ольги Пєнязькової» виконано наступну роботу (детальний опис): надання консультацій [PERSON] з приводу стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання; аналіз судової практики у подібних спорах; написання позовної заяви про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Тому, просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн. 10.01.2024 представник позивача подала до суду заяву, про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує у повному обсязі та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та вирішити питання щодо відшкодування судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. Відповідач - [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи\~ повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив\~ на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,9,30-31), є студентом 4 курсу Національного технічного університету України «Київській політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», денної форми навчання за держзамовленням, що підтверджується копією Довідки №236 від 01.09.2023 (а.с.10). З 2021 року позивач\~ проживає у гуртожитку КНТУ України «КПІ ім. Ігоря Сікорського» та сплатив за період з 16.08.2021 по 30.09.2023, за комунальні послуги з проживання у гуртожитку, кошти в сумі 7351,00 грн, що підтверджено матеріалами справи (а.с.11,13-20). Також, встановлено, що позивач отримує стипендію, що підтверджено довідкою про доходи №125 від 29.09.2023 (а.с.24), загальна сума доходу за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року - 5 200,00 грн; довідкою про доходи №124 від 29.09.2023 (а.с.23), загальна сума доходу за період з січня 2021 року по грудень 2021 року - 22112,00 грн.; довідкою про доходи №123 від 29.09.2023 (а.с.22), загальна сума доходу за період з січня 2022 року по грудень 2022 року - 35 276,00 грн.; довідкою про доходи №122 від 29.09.2023 (а.с.21), загальна сума доходу за період з січня 2023 року по серпень 2023 року - 23 280,00 грн. З матеріалів справи (а.с.8,9) вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] , та братом [PERSON] , [INFO] . Також, встановлено, що відповідач -\~ [PERSON] , [INFO] , до 07.06.2023 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.41), проживає за адресою: [ADDRESS] , являється батьком позивача (а.с.8), за віком здорова та працездатна особа, в добровільному порядку аліменти на сина, який продовжує навчання, не сплачує, відзив на позов з доказами в спростування доводів позивача до суду не подав. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Ст. 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із\~ ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 20 Постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховним Судом України по справі № 346/103/17 , провадження №61-20178св18 від 23.01.2019 року. Визначаючи розмір аліментів, суд,

Outcome: approved