Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

07.04.2021 між [PERSON] (боржник) та [PERSON] (кредитор) укладено договір позики на суму 56\~000 грн. 00 коп. під проценти у розмірі 20% від отриманої суми, що підтверджується оригіналом розписки від 07.04.2021. Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до умов договору позики від 07.04.2021 [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути борг у сумі 56\~000,00 грн. до 21.04.2021, а у разі порушення строків повернення боргу, починаючи з 22.04.2021 сплачувати проценти в розмірі 40% за кожен наступний місяць. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На день подання позову, тобто на 27.04.2021, як і на день ухвалення рішення по справі, суду не надано доказів, що [PERSON] свої боргові зобов`язання за договором позики виконала, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми борги у розмірі 56\~000,00 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що борг перед [PERSON] нею погашено 17.04.2021 (коли [PERSON] приїхав за місцем її мешкання та самовільно забрав придбану на вказані гроші техніку бурове обладнання та запчастини до нього, на загальну суму 43\~856,00 грн.), у зв`язку з чим вона зверталася до поліції, оскільки вказані обставини не підтверджені доказами, а сам по собі факт звернення [PERSON] до поліції не є доказом виконання грошового зобов`язання за договором позики від 07.04.2021. Приписами ч.1 ст.1048 ЦК України регламентовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Щодо стягнення з [PERSON] процентів у сумі 11\~200,00 грн. за користування грошовими коштами суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки з розписки неможливо встановити строк їх нарахування. Крім того, у розписці зазначено два види процентів 20% від отриманої суми та 40% за кожен наступний місяць у разі неповернення боргу в строк. До позову позивачем не додано розрахунок процентів, який він просить стягнути з відповідача, а також у позові не зазначено які саме проценти просить стягнути позивач - 20% від отриманої суми або 40% за кожен наступний місяць у зв`язку з простроченням виконання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд зазначає, що згідно квитанцій від 27.04.2021 за звернення до суду з зазначеним позовом [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1 362 грн. 00 коп., а відтак, враховуючи приписи ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам судовий збір у розмірі 756 грн. 64 коп.

Outcome: partial