Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

У жовтні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 23.01.2007 р. На підставі вказаної заяви [PERSON] був відкритий рахунок на який встановлено кредитний ліміт. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладені Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 30.09.2023 рік заборгованість відповідача становить 47\~813,48 гривень і складається із: 7\~793,45 грн. заборгованості за тілом кредиту; 30\~271,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 9\~748,49 грн. пеня. Водночас банк зазначив, що ним не вимагається повернення всієї суми заборгованості, а лише її частини. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 23.01.2007 року в сумі 38\~529,82 гривень, яка складається із: 7\~793,45 грн. заборгованості за тілом кредиту; 30\~271,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 464,83 грн. заборгованість по пені та комісії, а також 2684,00 грн. понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про слухання справи у його відсутності, в якому також представник позивача вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відзив на позов до суду не подала. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 20.01.2007 року [PERSON] підписала заяву про відкриття рахунку та видачу кредитної картки в ЗАТ КБ «Приватбанк». Згідно вказаної заяви, яка підписана відповідачем, сторонами було погоджено видачу [PERSON] кредитної картки із встановленим кредитним лімітом у розмірі 4000,00 гривень, сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36% річних. Також визначено, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії виданої картки. На підставі вказаної заяви 23.01.2007 року в ЗАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] був відкритий картковий рахунок та видана кредитна картка за № [NUMBER] строком дії до січня 2010 року, на який 01.02.2007 року був встановлений кредитний ліміт у розмірі 4000,00 гривень. Впродовж строку дії картки вказаний кредитний ліміт неодноразово змінювався та станом на 25.01.2009 рік становив 7\~770,00 гривень. Вказані обставини підтверджуються представленими матеріалами справи, зокрема заявою [PERSON] від 20.01.2007 року, довідками банку про видачу на ім`я [PERSON] кредитної картки та встановленого розміру кредитного ліміту на вказану картку, випискою по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу\~статті 1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Отже представленими доказами доведено факт укладення 20.01.2007 року між позивачем та відповідачем кредитного договору за умовами якого банком на ім`я відповідача був відкритий рахунок та видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом з кінцевим строком повернення кредиту, що відповідає строку дії кредитної картки та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36 % річних. Звертаючись до суду з вказаним позовом банк зазначив, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та має заборгованість. За розрахунком позивача станом на 30 вересня 2023 рік за договором виникла заборгованість у розмірі 38\~529,82 гривень, яка складається із: 7\~793,45 грн. заборгованості за тілом кредиту; 30\~271,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 464,83 грн. заборгованість по пені. Щодо заборгованості по процентах. Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). При визначенні розміру заборгованості за процентами, що підлягає стягненню з відповідачки, суд враховує строк дії картки, виданої [PERSON] - до січня 2010 року. Саме цим строком обмежується строк дії укладеного між сторонами договору. Заборгованість за процентами, яку просить стягнути Банк, згідно представленого позивачем розрахунку, виникла за період з 01 лютого 2007 року по 30 вересня 2023 року. Відповідно до висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом після закінчення строку кредитування. У цьому разі положення абзацу 2 частини 1статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Разом з тим, права та інтереси Банку в таких правовідносинах підлягають захисту згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від попереднього висновку і підтвердила його актуальність. Отже, Банк не мав права нараховувати проценти після закінчення строку дії договору - за період починаючи з 01 лютого 2010 року і в позові про їх стягнення за період з 01.02.2010 по 30.09.2023 рік необхідно відмовити. Стягненню підлягають лише проценти за користування кредитом за період з 01 лютого 2007 року по 31 січня 2010 року. Щодо заборгованості по пені та комісії. Відповідно до положень ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Приписами ст.547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У письмовій заяві від 20.01.2007 року щодо відкриття рахунку та видачу кредитної картки між сторонами не було погоджено підстави, розмір та порядок нарахування пені у випадку прострочення виконання зобов`язання. Доказів на факт укладення у письмовому вигляді правочинів між позивачем та [PERSON] щодо сплати пені за неналежне виконання укладеного 20.01.2007 року кредитного договору матеріали справи не містять і позивачем не надані. За таких обставин вимоги банку щодо стягнення з відповідача пені є безпідставними та задоволенню не підлягають. Згідно представленої виписки по рахунку [PERSON] за період з 05.02.2007 року по 31.01.2010 року останньою були здійснено витрат на загальну суму 68\~645,82 гривень, за вказаний період банком нараховано 3934,39 відсотків за користування кредитним лімітом. При цьому усього надходжень на рахунок становить 61\~782,41 гривню. За таких обставин, враховуючи суми здійснений витрат за картковим рахунком, нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за період з лютого 2007 року по 31.01.2010 рік, а також сум, які надійшли на такий рахунок сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 10797,80 гривень із розрахунку: 68\~645,82 гривень (суми здійснений витрат) + 3934,39 грн. (сума нарахованих відсотків за період з лютого 2007 року по 31.01.2010 рік) 61\~782,41 грн. (загальна сума надходжень на рахунок). При цьому до заборгованості відповідача судом не враховуються нараховані за період строку дії договору (до 31.01.2010 року) суми штрафів за прострочення кредиту, а також комісій, оскільки сплата штрафів та комісій у встановленому порядку між сторонами погоджена не була (відповідні складові не були передбачені та погоджені в укладеному договорі). Також суд зазначає, що після закінчення строку дії кредитної картки жодних витрат відповідач не здійснювала, а банком лише нараховувалися та списувалися суми відсотків, штрафів, які до заборгованості, що підлягає стягненню включені бути не можуть. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 752,17 гривень із розрахунку: 2684,00 грн. * 10797,80 грн. / 38\~529,82 грн.) .

Outcome: partial