Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Заступник керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач»), про зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0582 га, яка є частиною земельної ділянки площею 1,9310 га з кадастровим номером 2610192001:25:008:0371 по [ADDRESS] , шляхом демонтажу огорожі та приведення самовільно зайнятої земельної ділянки в попередній стан. Позовні вимоги мотивовано тим, що у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №42021091780000014 від 10.08.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України встановлено, що на земельній ділянці площею 1,9310 га з кадастровим номером 2610192001:25:008:0371 по [ADDRESS] , яка належить до земель оборони і перебуває в державній власності, виявлено факт самовільного зайняття [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,0582 га, яка входить в межі земельної ділянки площею 1,9310 га з кадастровим номером 2610192001:25:008:0371 по [ADDRESS] та самовільного встановлення навколо неї огорожі. Як зазначено в позовній заяві, вищевказаний факт самовільного зайняття Відповідачем земельної ділянки, яка належить до земель оборони і перебуває в державній власності, підтверджується актом огляду місця події від 03.08.2021 року, протоколом огляду від 19.05.2022 року, висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 31.05.2022 року №2715/21-28/1710-1712/22-28, та іншими матеріалами кримінального провадження №42021091780000014. Рішення про вилучення (передачу в користування) частини земельної ділянки площею 0,0582 га по [ADDRESS] , або відмову від неї, у встановленому порядку власниками не приймалось. Аналогічно рішення про виділення земельних ділянок Виконавчим комітетом Крихівецької сільської ради Івано-Франківської області не приймались. Прокурором подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представником Міністерства оборони України на адресу суду направлено письмові пояснення по суті спору, в яких він підтримав позовні вимоги прокурора та просив їх задовольнити. Крім того, представником Міністерства оборони України подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав. Після відкриття провадження у справі Відповідачем на адресу суду подано відзив на позов, у якому він заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволенні. Зокрема, заперечуючи проти позову, Відповідач покликався на відсутність у прокурора права на звернення до суду з даним позовом в інтересах держави, а також на те, що він є співвласником квартири, яка розташована в будинку, який знаходиться на спірній земельній ділянці. В подальшому, 10 січня 2024 року представником Відповідача на адресу суду подано письмову заяву, в якій він зазначив про визнання позову та просив розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 1. Щодо підстав звернення прокурора з даним позовом. Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема: 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Частинами 3-4 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю медіа, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції. Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18 зазначено: «76. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. 77. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. 78. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. 79. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 80. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. 81. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. 82. Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва». Так, звертаючись до суду з даним цивільним позовом, прокурор покликається на те, що такий позов заявляється з метою усунення порушень інтересів держави в особі Міністерства оборони України. Так, 12 квітня 2022 року заступник керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону звернувся до Міністерства оборони України з листом (а.с.40-41), яким з метою\~ встановлення підстав для представництва інтересів держави,

Outcome: approved