Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 08 серпня 2023 року за № 2831/5 «Про задоволення скарги» [PERSON] від 11 липня 2023 року з доповненнями від 28 липня 2023 року та 01 серпня 2023 року; зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесені на підставі рішення від 04 травня 2023 року № 67469721, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шуст Г. Д. на кв. [ADDRESS] ; внесені на підставі рішення від 23 травня 2023 року № 67716511, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Топілко О. О. на кв. [ADDRESS] ; внесені на підставі рішення від 13 липня 2023 року №68433854, 68442441, 68442546 прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н. Ю. на кв. [ADDRESS] . В обґрунтування вказано, що позивач вважає наказ від 08 серпня 2023 року за № 2831/5 Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» [PERSON] від 11 липня 2023 року протиправним і просить скасувати, посилаючись на рішення Конституційного суду України у справі за конституційною скаргою ПАТ «Одестеплокомуненерго» щодо відповідності Конституції України (конституційностї) окремого припису статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (щодо непорушності права власності) справа 3-270/2019 (6302/19) від 16 листопада 2022 року, у якій суд визнав неконституційним повноваження Міністерства юстиції України позбавляти права власності громадян України через помилку реєстратора. Окрім цього, на думку позивача, у спірних правовідносинах неможливо застосовувати положення Постанови Кабінету міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією рф так як продавець не відноситься до суб`єктів, на який поширюються зазначені вимоги - громадяни рф, які проживають в Україні на законних підстава, не є особами, пов`язаними з державою-агресором. Також, як на підставу, позивач посилалася на те, що позбавлення права власності скаржника відбулося внаслідок підроблення документів, як він і зазначає, а не у зв`язку з порушенням державними реєстраторами вимог законодавства щодо порядку чи підстав вчинення реєстраційних дій, відповідності таких дій вимогам законодавства. Стверджувала, що комісія діяла поза межами своїх повноважень, так як має право тільки встановлювати та реагувати на процесуальні порушення реєстраторів, а не втручатися у спір про право. Також позивач наголосила, що вона як зацікавлена особа і як власник майна має право бути обізнаною про засідання комісії, порушене на підставі формального ставлення до повідомлення про розгляд зазначеної скарги, але повідомлення про розгляд скарги шляхом повідомлення на сайті Мін`юсту було недостатнім, дії щодо виконання вимог пункту 10, 11 Порядку не здійснені, що призвело до порушення права позивача на справедливий розгляд її справи, як суб`єкта державної реєстрації. Власне [PERSON] не міг подавати скаргу до Комісії, оскільки перебував за межами України, а також порушено строк для подання скарги до Міністерства юстиції України. Відповідач у своєму відзиві не визнав позову, заперечував проти його задоволення і просив відмовити, зазначивши, що рішення Мін`юсту було ухвалено у повній відповідності до законодавства і дослідивши всі докази. Треті особи у справі не скористалися своїм правом на подання пояснень на позов. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 06 вересня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 11 вересня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 12 вересня 2023 року ухвалами суду позовну заяву залишено без руху, з підстав невиконання вимог, передбачених частиною четвертою статті 177 ЦПК України, та повернено заяву про забезпечення позову, яку подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу /т. І а. с. 95-96, 97-98/. 18 вересня 2023 року представник позивача подала до суду заяву про усунення недоліків, а саме додано квитанцію про сплату судового збору, і заяву про забезпечення позову, сплативши судовий збір на рахунок Печерського районного суду м. Києва /т. І а. с. 102-111, 112-116/. 21 вересня 2023 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному провадженні з викликом сторін, третіх осіб, а також ухвалою від 21 вересня 2023 року залишено без задоволення заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно /т. І а. с. 119-120, 122-124/. 25 вересня 2023 року до суду від третьої особи у справі - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шуст Г. Д. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності /т. І а. с. 133, 134/. 18 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позов /т. І а. с. 139-215/. 23 жовтня 2023 року третя особа у справі приватний нотаріус Київського міського нотаріального Шуст Г. Д. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності /т. І а. с. 216-217/. 20 листопада 2023 року до суду від третьої особи у справі - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шуст Г. Д. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності /т. І а. с. 230, 230 «а»/. 27 листопада 2023 року представник позивача подала до суду клопотання про приєднання доказів у справі /т. І а. с. 131-250, т. ІІ а. с. 1-138/. 28 листопада 2023 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шуст Г. Д. матеріали реєстраційної справи, що сформована під час укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 04 травня 2023 року, продавець - [PERSON] , покупець [PERSON] та у Державної прикордонної служби України інформацію у паперовому вигляді про факт перетину державного кордону України у період з 01 січня 2020 року по 28 серпня 2023 року громадянином рф (посвідка на постійне проживання [NUMBER] орган, що видав 8011, дата видачі 23 грудня 2021 року) [PERSON] /т. ІІ а. с. 144-145, 149-152/. 29 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява третьої особи у справі [PERSON] про розгляд справи за його відсутності /т. ІІ а. с. 139, 140/. 27 грудня 2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшов лист від Державної прикордонної служби України на виконання ухвали суду від 28 листопада 2023 року. 01 січня 2024 року від третьої особи у справі - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шуст Г. Д. засобами поштового зв`язку до суду надійшло повідомлення про неможливість виконання ухвали суду від 28 листопада 2023 року, оскільки оригінали реєстраційної справи № 885 віл 04 травня 2023 року були вилучені 01 вересня 2023 року слідчими групи слідчих у кримінальному провадженні № 12021100030002588 від 30 вересня 2021 року, на підставі ухвали суду від 10 серпня 2023 року у справі 754/10969/23 (пр. 1-кс/754/2363/23). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила суд задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача Мін`юсту - Рєпкін Н. І. у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позову, посилаючись на доводи, вказані у відзиві на позов. Треті особи у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про час, дату і місце слухання справи. Суд, заслухавши обґрунтування і заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 08 серпня 2023 року наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 задоволено скаргу [PERSON] від 11 липня 2023 року з доповненнями від 28 липня 2023 року і 01 серпня 2023 року: визнано прийнятими з порушенням Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення від 04 травня 2023 року № 67469721, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шуст Г. Д. від 23 травня 2023 року № 67716511, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Топілко О. О. від 13 липня 2023 року №№ 68433854, 68442441, 68442546, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н. Ю. /т. І а. с. 63/. Рішення ухвалено на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03 серпня 2023 року за результатами розгляду скарги СК-2836-23, з доповненнями від 28 липня 2023 року, від 01 серпня 2023 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 31 липня 2023 року № СК-3048-23 та 02 серпня 2023 року № СК-3083-23 /т. І а. с. 64-70/. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (із змінами та доповненнями, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин). Пунктом 1 частини першої ст. 2 вказаного Закону встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (пункти 1 та 4 частини першої ст. 3 Закону № 1952-IV). Відповідно до частини третьої ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. Міністерство юстиції України здійснює розгляд скарг у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 зі змінами. Положеннями частини першої - третьої, п`ятої, шостої, восьмої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» зазначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 1128 скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах. Скаржник може відкликати подану ним скаргу у сфері державної реєстрації до прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення щодо неї. Відкликана скарга у сфері державної реєстрації залишається без розгляду, про що повідомляється скаржнику. Розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян». Пунктом 9 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність Обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному Скаржник [PERSON] зазначав у своїй скарзі до Мін`юсту, що він є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 27 вересня 2021 року, укладеного між ним та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко Вікторією Вікторівною, зареєстрованого у реєстрі за № 1437. 30 червня 2023 року з отриманої Інформації з Державного реєстру прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна скаржнику [PERSON] стало відомо про оскаржувані рішення від 13 липня 2023 року №№ 68433854, 68442441, 68442546, на підставі яких було зареєстровано у Державному реєстрі прав два переходи права власності на його квартиру. Обставин та доказів на їх підтвердження, які б спростовували такі доводи скаржника, Колегією не встановлено. 28 липня 2023 року скаржником [PERSON] подано доповнення до скарги, в яких він просив скасувати оскаржувані рішення, оскільки за час розгляду скарги ним було виявлено подальший перехід права власності на квартиру та передачу її в іпотеку. На підставі оскаржуваного рішення від 04 травня 2023 року № 67469721 приватним нотаріусом Шуст Г. Д. зареєстровано перехід права власності на квартиру від скаржника до [PERSON] на підставі посвідченого нею договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 04 травня 2023 року, зареєстрованого у реєстрі за № 885. На підставі оскаржуваного рішення від 23 травня 2023 року № 67716511 приватним нотаріусом Топілко О. О. зареєстровано перехід права власності на квартиру від [PERSON] до [PERSON] на підставі посвідченого нею договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , від 23 травня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 916. На підставі оскаржуваного рішення від 13 липня 2023 року № 68433854 приватним нотаріусом Первушиною Н. Ю. зареєстровано перехід права власності на квартиру від [PERSON] до [PERSON] на підставі посвідченого нею договору дарування, укладеного 13 липня 2023 року, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 945. На підставі оскаржуваного рішення від 13 липня 2023 року №№ 68442441, 68442546 приватним нотаріусом Первушиною Н. Ю. зареєстровані обтяження іпотекою та забороною відчуження на квартиру на підставі посвідченого нею договору іпотеки, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , від 13 липня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 952, та договору позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 13 липня 2023 року. Скаржник [PERSON] вважав рішення призваних нотаріусів - протиправними та просить їх скасувати, оскільки він не мав наміру продавати квартиру, не укладав жодних договорів чи довіреностей щодо відчуження квартири. Скаржник також зазначав, що він є громадянином рф, а тому, відповідно до положень Постанови № 187 довіреність, використана під час укладення від його імені договору купівлі-продажу квартири, є нікчемною, а переходи права власності - незаконними. Відповідно до пункту 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Колегія встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав та у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту; чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах; чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню. Колегією встановлено, що договір купівлі-продажу від імені скаржника було укладено [PERSON] на підставі довіреності. З метою належного з`ясування всіх обставин, Міністерством юстиції України було надіслано запити до Консульства щодо витребування інформації про посвідчення довіреності Консулом Рустамовим Е. І. У відповідь на вищезазначений запит Консульство надало лист-відповідь № 93877/33.1.1/28-23 від 18 липня 2023 року, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27 липня 2023 року за № 117465-28-23, у якому зазначає, що зазначена у запиті довіреність у Консульстві не посвідчувалась. Громадянин рф [PERSON] до консульства не звертався, нотаріальна дія під № 268/2365 у реєстрі нотаріальних дій консульства відсутня та не відповідає діловодному індексу установи. Крім того, з 16 січня 2023 року [PERSON] не займає посаду Консулу та не має права посвідчувати документи. Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав. Відповідно до статті 3 Закону загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 18 Закону порядок державної реєстрації прав передбачає, зокрема, перевірку документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Пунктом 4 частини першої статті 24 Закону визначено підстави для відмови в державній реєстрації прав, зокрема, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно із частинами першою та третьою статті 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається одній особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до частини першої статті 245 Цивільного кодексу України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 Ц ). Правочин вчинений представником, створює змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (стаття 239 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, та сторона правочину не вчиняла дії направленої на його укладення, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють правовідносини. Колегією встановлено, що під час прийняття оскаржуваного рішення у [PERSON] були відсутні повноваження на відчуження квартири від імені скаржника, що призвело до втрати скаржником його права власності на квартиру. Таким чином, оскаржуване рішення прийняте на підставі документа, що за зазначених не підтверджував обставин факту набуття права власності на квартиру, а тому оскаржуваним рішенням порушені загальні засади державної реєстрації прав, зокрема, щодо гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Також, оскаржуване рішення прийнято за наявності підстав для відмови, оскільки зважаючи на вищевикладене подані документи не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Таким чином, оскаржувані рішення прийняті з порушенням Закону та підлягали анулюванню. Крім того, оскаржуване рішення прийняте приватним нотаріусом Топілко О. О., оскаржувані рішення прийняті приватним нотаріусом Первушиною Н. Ю. підлягають анулюванню як такі, що випливають з факту анулювання прийнятого з порушенням оскаржуваного рішення, оскільки також призвели до внесення недостовірної інформації до Державного реєстру прав. Під час дії воєнного стану та з урахуванням вимог, встановлених пунктом 10 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (зі змінами), за 15 днів (дата публікації оголошення 18 липня 2023 року) до дня засідання Колегії на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було забезпечено оприлюднення інформації про дату засідання розгляду даної скарги та додатково повідомлено зазначену інформацію скаржнику, приватному нотаріусу Шуст Г. Д., приватному нотаріусу Первушиній Н. Ю. засобами електронної пошти. Абзацом п`ятим пункту 10 Порядку № 1128 регламентовано, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації під час дії воєнного стану проводиться без участі скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Після повідомлення про розгляд скарги до Мін`юсту надійшли клопотання про ознайомлення з матеріалами скарги від приватного нотаріуса Шуст Г. Д. від 19 липня 2023 року № 47/01-16, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19 липня 2023 року за № СК-2914-23, відповідь на яке надано листом Міністерства юстиції України від 20 липня 2023 року № 95157/СК- 2914-23/33.2.1, від приватного нотаріуса Топілко О. О. від 26 липня 2023 року № 99/01-16, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 26 липня 2023 року за № СК-3011-23, відповідь на яке надано листом Міністерства юстиції України від 27 липня 2023 року за № 98961/СК-3011- 23/33.2.1. Пунктом 12 Порядку № 1128 передбачено, що заінтересовані особи мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються Колегією до розгляду. Так, до Мін`юсту після призначення колегіального розгляду скарги надійшли пояснення по суті скарги від приватного нотаріуса Шуст Г. Д. від 21 липня 2023 року № 48/01-16, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 21 липня 2023 року за № СК-2949-23, від приватного нотаріуса Топілко О. О. від 02 серпня 2023 року № 112/01-16, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 02 серпня 2023 року за № СК-3096-23. Відповідно до частини шостої статті 37 Закону за результатами розгляду скарги на рішення, у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення, зокрема, про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав). Підпунктами «а», «б» пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону визначено, що підставою для визнання прийнятим з порушенням Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є, зокрема, встановлення Міністерством юстиції України, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 21, 4 частини першої статті 3 цього Закону, а також за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав визнається прийнятим з порушенням цього Закону та анулюється виключно у разі неможливості відновлення порушеного права скаржника шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 частини сьомої статті 37 Закону. Не можуть бути підставою для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора допущені ним формальні (несуттєві) помилки, які не впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Оскільки оскаржуване рішення приватного нотаріуса Шуст Г. Д., оскаржуване рішення приватного нотаріуса Топілко О. О., оскаржувані рішення приватного нотаріуса Первушиною Н. Ю прийняті з порушенням загальної засади державної реєстрації прав, визначеної пунктом 1 частини першої статті 3 Закону, а саме щодо гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, та за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав передбаченої пунктом 4 частини першої статті 24 Закону, тому допущені при їх прийнятті порушення не є формальною (несуттєвою) помилкою та впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей Державного реєстру прав, тому враховуючи, що відновлення порушеного права неможливе шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 частини сьомої статті 37 Закону, ці рішення підлягали анулюванню, а скарга - задоволенню. Відповідно до пунктів 10-12 Порядку № 1128 для забезпечення можливості участі у колегіальному розгляді скарги у сфері державної реєстрації скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів, або надання зазначеними особами письмових пояснень по суті скарги Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж за два дні, а під час воєнного стану - за 15 днів до дня засідання колегії забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб- сайті інформації про дату, час і місце такого засідання, а під час воєнного стану - про дати засідання, та додатково повідомляє зазначену інформацію заінтересованим особам засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел). Відсутність заінтересованих осіб під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації під час дії воєнного стану проводиться без участі заінтересованих осіб. Під час воєнного стану заінтересована особа має право заявити клопотання про надіслання їй матеріалів скарги в електронній формі на адресу електронної пошти. Мін`юст чи відповідний територіальний орган забезпечує надіслання таких матеріалів протягом трьох робочих днів після отримання клопотання. Заінтересовані особи мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду. Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); 2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел). Відповідно до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24 лютого 2022 року, який діє й нині. Абзацом п`ятим пункту 10 Порядку №1128 регламентовано, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації під час дії воєнного стану проводиться без участі скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Пунктом 12 Порядку передбачено, що заінтересовані особи мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються Колегією до розгляду. На офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України 18 липня 2023 року розміщено оголошення, що 03 серпня 2023 року за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 15, в Офісі протидії рейдерству відбудеться засідання центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції: «Розгляд скарг [PERSON] від 11 липня 2023 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 12 липня 2023 року за №№ СК-2821-23, СК-2836-23. Тип об`єкта нерухомого майна: квартира. Адреса: [ADDRESS] . Суб`єкт оскарження: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шуст Ганна Дмитрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Топілко Оксана Олександрівна. Заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до абзацу 2 пункту 10 Порядку № 1128 відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду». Таким чином, твердження позивача про неналежне повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги є безпідставними, адже окрім того, що позивача було належним чином повідомлено про розгляд скарги, ним же було надано письмові пояснення по суті скарги, які було долучено до матеріалів скарги, а тому всі доводи та пояснення позивача були взяті до уваги і враховані, а відтак процедурних порушень розгляду скарги Колегією допущено не було. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про необґрунтованість позову. V. Розподіл судових витрат. На підставі положень статті 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, у тому числі судовий збір, покладається на позивача. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: dismissed