Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачами зобов`язань по сплаті коштів за надані комунальні послуги з централізованого опалення, у зв`язку з чим просить стягнути з неї заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 4 000 грн. та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачка, будучи належно повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, відзив на позовну заяву не подавала. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що 15 січня 2013 року між Теплопостачальною організацією ВРКП «Вишгородтепломережа» в особі директора Колупайла Ю.Т (виконавець) та на той час наймачем [PERSON] (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення №164088, згідно п. 1 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення кв. [ADDRESS] , а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відтак відповідачка є споживачем комунальних послуг, які надаються ВРКП «Вишгородтепломережа» в кв. [ADDRESS] . Як вбачається з пп. 5-7 договору, тарифи по будинковому лічильнику, який взято на абонентський облік, на момент укладання договору становлять: з централізованого опалення 416, 83 грн./Гкал. Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення договору становить: за централізоване опалення без лічильника 7,38 грн. (за 1 кв.м). Тариф може змінюватися відповідно до чинного законодавства. Плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13, 15 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до пп. 9-10 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються готівкою. Згідно п.п. 1 п. 17 договору споживач зобов`язаний оплачувати послугу у встановлені договором строки. Відповідно до п.п. 1 п. 19 договору, виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну; відповідно до вимог законодавства, Правил та цього договору. Пунктом 34 договору передбачено, що він укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць не надійде заява від однієї із сторін про його розірвання до закінчення строку договору. Судом також встановлено, що [PERSON] з 13 жовтня 2018 року є власником будинку [ADDRESS] , що вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №332000965 від 11 травня 2023 року. На виконання вимог укладеного між сторонами договору, позивач своєчасно та в повному обсязі надавав відповідачу послуги з опалення, які остання в повному обсязі не оплачувала, внаслідок чого за період з грудня 2017 по квітень 2021 року в останньої утворилася заборгованість. Вказані обставини підтверджуються сукупністю досліджених в суді доказів, зокрема копіями: - розпорядження «Про початок опалювального сезону в населених пунктах району у 2017/2018 році» №513 від 18 жовтня 2017 року; - розпорядження «Про завершення опалювального сезону в 2017-2018 років в населених пунктах Вишгородського району» №153 від 10 квітня 2018 року; - розпорядження «Про початок опалювального сезону в населених пунктах району у 2018/2019 році» №500 від 22 жовтня 2018 року; - розпорядження «Про завершення опалювального сезону в 2018-2019 років в населених пунктах Вишгородського району» №155 від 08 квітня 2019 року; - розпорядження «Про початок опалювального сезону в населених пунктах району у 2019/2020 році» №520 від 17 жовтня 2019 року; - розпорядження «Про завершення опалювального сезону в 2019-2020 років в населених пунктах Вишгородського району» №186 від 03 квітня 2020 року; - розпорядження «Про початок опалювального сезону в населених пунктах району у 2020/2021 році» №524 від 15 жовтня 2020 року; - розпорядження «Про завершення опалювального сезону в 2020/2021 років в населених пунктах Вишгородського району» №287 від 31 березня 2021 року; - постанови Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює, державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171» №1101 від 09 червня 2016 року; - рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення, на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №502-33-VІІ від 29 листопада 2018 року; - рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням відшкодування втрат, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, встановлення та їх оприлюднення Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №649-39-VІІ від 20 серпня 2019 року; - рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення, на теплову енергію для потреб бюджетних установ та інших споживачів Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №698-41-VІІ від 12 грудня 2019 року; -рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифу на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням коригування, шляхом вилучення зі структури тарифу втрат, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, встановлення та їх оприлюднення Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради №777-43-VII від 20 лютого 2020 року; - звітів за споживання теплової енергії житлового будинку, актів обстеження теплового вузла обліку та розрахунок заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з грудня 2017 по січень 2022 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до норм ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отримані комунальні послуги. Згідно норм ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що відповідачкою порушено встановлені зобов`язання по оплаті наданих комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винних осіб, які мають сплатити суму боргу, про яку просить позивач. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких розмір заборгованості відповідачки за надані комунальні послуги в період з грудня 2017 по квітень 2021 року становить 4 000 грн. та сумнівів у суду не викликає. З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов`язання, а подана про це позовна заява підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які згідно вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved