Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

06.10.2023 фізична особа-підприємець [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, яка зареєстрована судом 12.10.2023, в якому просила стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором оренди обладнання №ОО 10-08-21-01-О в сумі 24780,00 грн, що складається із заборгованості по орендній платі 9450,00 грн, неустойки 9450,00 грн, вартості неповернутого об`єкта оренди 5880,00 грн, та стягнути з відповідача судові витрати у справі. 13.10.2023 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 22.11.2023 судом постановлено ухвалу, про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 18.01.2024 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] , про стягнення заборгованості, задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість за Договором оренди обладнання №ОО 10-08-21-01-О від 10.08.2021 у розмірі 15600,00 грн, яка складається із: заборгованості зі сплати орендної плати 9450,00 грн, вартості неповернутого об`єкта оренди 5880,00 грн та неустойки 270,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 675,87 грн, у задоволенні решти вимог відмовлено. 18.01.2024 представник позивача, адвокат Дударенко Анна Михайлівна, подала до суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, шляхом направлення засобами поштового зв`язку (зареєстрована судом 23.01.2024), в якій просила стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 360,00 грн. Заяву обґрунтовує тим, що Білоцерківський районний суд Київської області 18 січня 2024 року розглянув справу. ФОП [PERSON] у позові у відповідності до ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, у суді першої інстанції та складає: судовий збір, що сплачений позивачем 1073,60 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката 25 000,00 грн. Докази, які підтверджують понесені стороною витрати на правничу допомогу (договір про надання правової допомоги, перелік виконаних робіт), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ФОП [PERSON] зобов`язалась надати суду у встановлений ЦПК України строк. Представник ФОП [PERSON] заявив у судовому засіданні, що подасть докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи та які просить стягнути з відповідача, у п`ятиденний строк після ухвалення судом рішення. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом цивільної справи та з метою розподілу судових витрат позивач подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги: 1) представництво інтересів клієнта у цивільній справі № 357/12500/23 за позовом ФОП [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, що розглядається Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. Ознайомлення з відзивом [PERSON] на позовну заяву, підготовка відповіді на відзив у справі № 357/12500/23, направлення відповіді на відзив відповідачу та до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (2 години, вартість послуги: розробка заяв по суті справи - від 1000 грн./година). Всього 2000,00 грн.; 2) представництво інтересів клієнта у цивільній справі № 357/12500/23 за позовом ФОП [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, що розглядається Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. Участь представника у судовому засіданні, що призначене на 11 год. 00 хв. 18 січня 2024 року у режимі відеоконференції поза приміщенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (до 1,5 годин, вартість послуги: представництво інтересів у цивільній справі/участь представника у суді - від 3360 грн/засідання), Всього 3360,00грн. Витрати на професійну правничу допомогу за ведення справи № 357/12500/23 у суді склали 5360,00 грн. Заявлена до стягнення сума є меншою ніж заявлено у попередньому розрахунку, оскільки справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, адвокат приймала участь у одному судовому засіданні в режимі відеоконференції, підготувала та направила одну заяву по суті справи до суду та відповідачу. Така сума є обґрунтованою відносно затраченого часу на правову допомогу та складності справи, а також співрозмірною з ціною позову. 26.01.2024 представник позивача, адвокат Дударенко Анна Михайлівна, подала до суду заяву, в якій просила розгляд заяви проводити без участі позивача та її представника, заяву підтримує та просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 360,00 грн. 02.02.2024 представник відповідача за довіреністю у справі - Ненько Юлія Ярославівна, подала до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якому зазначила, відповідач не згодна із заявою представника позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу.\~ [PERSON] з 2020 року та по теперішній час перебуває на обліку в УСЗН, отримує соціальну допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях у розмірі 2100,00 грн. Крім того, 29.11.2023 по 05.12.2023 відповідачка знаходилася на стаціонарному лікуванні в інсультному відділенні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» з діагнозом: нестенозуючий атеротромботичний лакунарний інфаркт головного мозку в потилично-тім`яній ділянці зліва. У результаті наведеного, відповідач з 05.12.2023 по теперішній час потребує ранньої реабілітації та інфузійної терапії, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №13202. З 04.01.2024 та по теперішній час [PERSON] перебуває на 19-20 тижні вагітності із загрозою переривання вагітності, що підтверджується результатами УЗД вагітності. Тому, просить прийняти клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до розгляду та звільнити [PERSON] від відшкодування витрат на правову допомогу, виконаних адвокатом Дударенко Анною Михайлівною у справі № 357/12500/23. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, дійшов до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що позивач відповідно до положень ст. 134 ЦПК України надала попередній розрахунок судових витрат, який міститься у позовній заяві (а.с. 2-4), та представник позивача в судовому засіданні від 18.01.2024 зазначила, що докази понесення судових витрат на правову допомогу будуть надані до суду до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України та 18.01.2024 представник позивача, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надала до суду докази щодо розміру понесених стороною позивача судових витрат. Крім того, заява про відшкодування витрат на правову допомогу, разом з доказами їх понесення, подана 18.01.2024, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа № 1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. При обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Представник позивача на підтвердження стягнення судових витрат надала: копію договору №643 про надання правничої допомоги від 24.11.2023, копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) №1 від 26.12.2023, копію платіжного доручення №598T004V6Eвід 26.12.2023 щодо оплати послуг на суму 2000,00 грн, копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) №2 від 18.01.2024, копію платіжного доручення № 598T004VM9 від 18.01.2024 щодо оплати послуг на суму 3360,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 86-88, 89, 90, 91, 92). Згідно п. 4.2 Договору, розмір оплати на надані послуги (гонорар) за цим договором визначається: представництво в суді першої інстанції (вступ у справу , підготовка процесуальних документів, подача документів та участь в судовому засіданні) складає 20000,00 грн з урахуванням категорії справи та включає: юридичний супровід, розробка листів, скарг, звернень, претензій, розробка позовних заяв, заяв по суті справи від 1000,00 грн за годину до 2000,00 грн за годину, представництво інтересів у суді від 3360,00 грн. Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) №1 від 26.12.2023 до договору №64 про надання правничої допомоги від 24.11.2023, сторони досягли згоди, що вартість послуг складає: послуги щодо розроблення заяв по суті справи (відповіді на відзив) 2000,00 грн. Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) №2 від 18.01.2024 до договору №64 про надання правничої допомоги від 24.11.2023, сторони досягли згоди, що вартість послуг складає: участь представника в судовому засіданні 18.01.2024 у режимі відеоконференції 3360,00 грн. Встановлено, що в договорі №643 про надання правничої допомоги від 24.11.2023, який укладений між адвокатом Дударенко Анною Михайлівною та ФОП [PERSON] сторони належним чином узгодили порядок та умови надання правової допомоги позивачу з питання захисту її прав та законних інтересів у справі, визначили деталізацію видів правової допомоги, розмір оплати праці адвоката Дударенко Анни Михайлівни при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків клієнта з адвокатом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Так, від відповідача в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України надійшла заява про необґрунтованість витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до якої відповідач надала належні та достатні докази свого майнового та сімейного стану та погіршення стану здоров`я (а.с. 106-126), а саме, що відповідач [PERSON] , [INFO] , має трьох дітей, перебуває на обліку в УСЗН та отримує соціальну допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях у розмірі 2100,00 грн, інших доходів крім допомоги на дітей немає, з 29.11.2023 по 05.12.2023 знаходилася на стаціонарному лікуванні в інсультному відділенні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» з діагнозом: нестенозуючий атеротромботичний лакунарний інфаркт головного мозку в потилично-тім`яній ділянці зліва, в результаті чого потребує реабілітації та інфузійної терапії, перебуває на 19-20 тижні вагітності із загрозою переривання вагітності. Суд враховує правову позицію Верховного суду викладену у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19 та від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц, в яких зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 та у постанові від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18). Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 року у справі № 911/739/15, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020у справі № 922/2685/19, де визначено, що за наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial