Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Грабар Оксана Андріївна про розірвання договору дарування кімнати [ADDRESS] від 29.09.2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 29\~вересня 2017\~року між\~ними та\~ [PERSON] було укладено договір дарування кімнати [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Грабар Оксаною Андріївною та зареєстрований в реєстрі за №1021. Вказують, що з моменту укладання договору відповідач, як обдарований не прийняв у дар вказане нерухоме майно, не утримує його, не дбає про нього. А навпаки повідомив, що дарунок йому не потрібний. В судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви в яких просять розглянути справу за їх відсутності та задовільнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Просить розгляд справи проводити без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Грабар Оксана Андріївна в судове засідання не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позиції сторін, оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено,\~що між [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] 29.09.2017р. укладено договір дарування кімнати [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Грабар Оксаною Андріївною та зареєстрований в реєстрі за №1021. Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №98871474 від 29.09.2017 року р. за [PERSON] зареєстроване право власності на кімнату [ADDRESS] . Сторонами не заперечується та обставинна, що означений договір фактично вони уклали, але кімната фактично не перейшла у дар відповідача, відповідач до кімнати не вселявся. На даний час майно, яке передане у дарунок (кімната), збережене. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає другій стороні (обдарованому) безоплатно майно у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Виходячи із змісту ст.ст.203, 717 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. За ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як зазначено у ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Частина 1 ст. 626 ЦК України, визначає договір як домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення змісту або припинення цивільних прав або обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає принцип свободи договору, згідно із яким відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим. Враховуючи, те, що на даний час майно, яке передане у дарунок (кімната) збережене, поведінка відповідача може призвести до втрати подарованого майна, яке має для позивачів велику немайнову цінність, а відповідач (обдаровуваний) фактично не прийняв у дар кімнату, не вселився до неї та повністю визнав вимоги про розірвання договору дарування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом розірвання договору дарування. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved