Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

[PERSON] у серпні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 10.08.2019 він з відповідачкою уклали шлюб. За час цього шлюбу, [INFO] в них народилась дочка [PERSON] . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 22.12.2022 шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із відповідачкою та батьками відповідачки. Фактично з моменту розлучення у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні. Відповідачка та особи з якими проживає дитина створюють штучні перешкоди нормального спілкування з дитиною. Усі його намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводить лише до конфліктів. Він звернувся до виконавчого комітету Тростянецької міської ради та рішенням від 22.06.2023 було визначено його участь у вихованні малолітньої доньки та встановлено порядок побачень не рідше ніж два рази на місяць по дві доби. Після винесення вказаного рішення відповідачка жодного разу не давала йому доньку для зустрічі, а тільки погрожувала, що він її ніколи не побачить і не буде спілкуватися. Фактично відповідачка ігнорує дане рішення, продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з донькою та її вихованні. Також позивач вказав, що він має бажання особисто спілкуватися із донькою, за рішенням суду сплачує аліменти на утримання доньки, не має шкідливих звичок, працює тимчасовими заробітками, отримує дохід. Він проживає з батьками, які є пенсіонерами та тривалий час не бачили онуки і дуже сумують за нею. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд: 1) зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] ; 2) визначити наступні способи його участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] - особисте спілкування без присутності матері шляхом установлення графіку спілкування із дитиною, а саме: побачення два рази на тиждень, у будь-який день тижня, за згодою матері із 12.00 год. до 19.00 год. та один день у вихідний із перебуванням дитини у нього вдома за адресою: [ADDRESS] , цілі сутки із ночівлею; 3) стягнути із [PERSON] на його користь судові витрати. Ухвалою суду від 08.08.2023 було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. 04.09.2023 представниця відповідачки подала відзив на позов у якому вказала, що [PERSON] почала чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною після того як дитина розповіла їй що батько ліз їй язиком до рота та дитині це не сподобалось. Після розлучення позивач багаторазово погрожував фізичною розправою відповідачці, принижував, намагався контролювати, висловлював претензії, переслідував її, приїздив до будинку, де вона проживає із донькою, провокував та влаштовував скандали. Дитина часто ставала свідком таких подій, лякалася та не виявляла бажання йти на контакт. Вважає, те, що позивач позитивно себе характеризує, не свідчить про те, що він хороший батько. Він агресивний, неконтрольований, жорстокий. Відповідачка не прагне безпідставно обмежити право позивача, яка батька, на особисте спілкування з донькою та обмежити його участь у її вихованні, але ті обставини, про які вказує сама донька після побачень з батьком прямо вказують на його неналежну, аморальну, ганебну поведінку відносно доньки. 30.08.2023 [PERSON] звернулася з донькою до практичного психолога з приводу визначення психоемоційного стану доньки. Згідно довідки про обстеження психоемоційного стану дитини, крім іншого, мати для дитини є стабілізуючим фактором розвитку, тому зустрічі з людьми, що провокують конфлікти та протиріччя у сприйманні дитини рекомендується проводити тільки у присутності матері. В процесі спілкування психолога з дитиною на питання про батька - дитина миттєво замовкала, насторожилась, змінювався настрій та поведінка. Складні стосунки між батьками впливають на психоемоційний стан дитини. Також представниця відповідачки зазначила, що при визначенні днів побачень дитини з батьком необхідно враховувати інтереси дитини та її вік, психоемоційний стан, бажання дитини щодо присутності матері при зустрічах з батьком. Крім того, представниця відповідачки просила врахувати те, що у будні дні дитина відвідує дитячий садочок, а у вихідні дні спить в обідній час. Мати дитини працює та має змінний графік роботи. Тому представниця відповідачки просила суд визначити участь [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] та встановити наступний порядок побачень: два дні на місяць у вихідний день з 10 год. до 13 год. виключно у присутності матері дитини. В інші дні тижня зустрічі з дитиною проводити за попередньою згодою з матір`ю дитини та в її присутності. 22.09.2023 позивач подав до суду заяву в якій вказав, що відповідачку цікавить лише розмір сплачуваних ним на утримання дитини аліментів, а не інтереси дитини. Подробиці його начебто «ганебної поведінки» про які повідомила дочка, вигадані нездоровою фантазією відповідачки. Останній раз він спілкувався з дитиною 18.01.2023. Через незаконну поведінку відповідачки він позбавлений права приймати участь у спілкуванні та вихованні доньки. Відповідачка не надала жодного доказу про те, що він контролює її, переслідує чи погрожує фізичною розправою. На комісії Органу опіки та піклування виконавчого комітету Тростянецької міської ради відповідачка пояснювала, що він начебто голий купається у ванній з дочкою, зловживає наркотиками та алкоголем. При обстеженні психоемоційного стану дитини практичним психологом зроблені висновки з урахуванням пояснень [PERSON] , які є неправдивими. Психолог не з`ясувала, де, та з ким проживає дитина з липня 2022 року та в яких умовах, хто займається її вихованням, чи має батько побачення із дитиною. Тому він вважає висновок психолога помилковим та не повним. На його думку, дитина проживає у неналежних санітарних умовах та у нездоровій атмосфері. У будинку відсутні водопостачання та водовідведення, немає ванної кімнати. Батько [PERSON] не працює та зловживає спиртними напоями, має конфлікти з відповідачкою. Ухвалою суду від 13.10.2023 було закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити вимоги. Відповідачка та її представник у судовому засіданні вказали, що визнають позов частково, зокрема погоджуються з тим, що позивач має право на побачення з дитиною, однак лише у присутності матері. Також відповідачка пояснила, що раніше вона давала дитину позивачу, але коли останній раз він привіз дитину заплакану та дитина розповіла, що старша дочка позивача від попереднього шлюбу вдарила її, то вона перестала давати дитину. Також відповідачка зазначила, що коли позивач забирав дитину, то не дотримувався графіку відпочинку дитини, не купав її. Був випадок, коли позивач ображав її, а сварку спостерігала дитина. Також дитина розповіла, що батько купався з нею голий. Про це дитина розповіла тітці [PERSON] . Вона пропонувала позивачу гуляти з дитиною у її присутності, але він не погодився так як хоче забирати дитину до себе. Позивач не зважає на ті обставини, що дитина хворіє. На даний час дитина ніде не зареєстрована, оскільки ще в березні 2023 року була знята з реєстрації за адресою будинку належного батьку позивача. Крім того, представниця відповідачки зазначила, що коли приходить батько та просить віддати йому дитину, то дитина плаче, тому мати не може віддати дитину. Представник третьої особи Відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради у судовому засіданні зазначила, що покладається на розсуд суду щодо вирішення сопору та пояснила, що перед засіданням комісії вони спілкувалися з обома батьками, збирали документи, які передали на комісію. На підставі цих документів та пояснень обох батьків комісія прийняла рішення. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Тростянецької міської ради у судовому засіданні пояснила, що комісія розглядала питання щодо визначення місця проживання дитини та прийняла рішення з огляду на те, що батьки мають однакове право на виховання дитини. Батьки були присутні на комісії та їм було рекомендовано змінити тон спілкування, оскільки це психологічно травмує дитину. На даний час у комісії є заява матері про те, що батько не надає згоду на реєстрацію місця проживання дитини. Щодо вирішення спору покладається на розсуд суду та при ухваленні рішення просить урахувати всі обставини. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки та її представника, представників третіх осіб, покази свідків, дослідивши матеріали справи оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Судом установлено, що позивач та відповідачка перебували у шлюбі з 10.08.2019 та за час цього шлюбу в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 22.12.2022 шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 8, 9). Після розірвання шлюбу малолітня дитина сторін проживає разом із відповідачкою. До 18 січня 2023 року позивач мав можливість спілкувався з дитиною та забирав її до себе, що визнається сторонами та підтверджується відеозаписом (а.с. 47). В подальшому між сторонами виник спір щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. 22.08.2023 виконавчим комітетом Тростянецької міської ради було розглянуто заяву [PERSON] та прийнято рішення за № 269 «Про визначення способу участі у вихованні дитини». Зокрема було вирішено визначити участь [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та встановлено наступний порядок побачень: не рідше ніж два рази на місяць по дві доби. Зустрічі проводити на території міста Тростянець Сумської області, без обов`язкової присутності матері дитини, але з обов`язковим урахуванням стану здоров`я, інтересів та потреб дитини, при цьому батьку вчасно забирати та приводити дитину за місцем її проживання. Інші дні тижня зустрічі з дитиною проводити за попередньою згодою з матір`ю малолітньої (а.с. 10, 35). Згідно довідки складеної практичним психологом [PERSON] від 30.08.2023 про результати обстеження психоемоційного стану [PERSON] , складні стосунки між батьками впливають на психоемоційний стін дівчинки. У [PERSON] присутній страх втратити маму, спостерігається підвищений ситуативний рівень тривоги, пов`язаний зі ставленням та конфліктною поведінкою [PERSON] до [PERSON] . Гармонійний розвиток Вероніки, її стабільний емоційний стан та психологічне здоров`я можливі лише за умови створення оптимальної ситуації розвитку. Для подолання емоційної лабільності нервової системи [PERSON] , розвиток та виховання мають здійснюватися в умовах повноцінного режиму та системної організації життя. Різка зміна місця проживання, спілкування дитини з батьком чи іншими особами без присутності матері, як фактору безпеки та подолання стресових чинників, небажана до повного налагоджування психоемоційного контакту між дорослими (а.с. 26-29). Як вбачається з висновку Відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради від 19.06.2023 про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] було визнано за доцільне: 1)встановити порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , місця та час їх спілкування, а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, та встановити наступний порядок побачення: не рідше ніж два рази на місяць по дві доби. Спілкування з донькою може відбуватися за місцем її проживання - м. Тростянець, без присутності матері, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини; 2) рекомендувати батькові не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її; 3) рекомендувати матері поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з донькою. Рекомендувати батькам разом вирішувати всі питання, що стосуються доньки та попередньою домовлятися про зміни, що виникають у графіку (а.с. 82). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що у позивача з дитиною не відбувається ніякого спілкування. Він не цікавиться життям і здоров`ям дитини. Позивач більше цікавиться з`ясуванням стосунків з відповідачкою. До початку судового розгляду справи позивач забирав доньку до себе, а потім перестав забирати. На даний час дитина не має бажання спілкуватися з батьком. Останній раз коли позивач забирав дочку, то дитина розповідала, що друга дитина позивача її била, а батько на неї кричав. Після цього дитина не захотіла їхати до позивача. Коли вже був судовий розгляд справи, то позивач приїжджав до дочки, привозив гостинці, але дитина відмовилась їхати до нього. При оформленні статусу «дитини війни» з`ясувалося, що [PERSON] знята з реєстрації за місцем проживання батька. На даний час позивач не надає згоди зареєструвати місце проживання дитини з матір`ю. Також свідок пояснила, що був випадок, коли позивач хотів забрати дитину, але дитина була хвора, тому відповідачка не відпустила дочку. У зв`язку з цим позивач викликав поліцію. Коли позивач приїжджає забирати доньку, то завжди відбуваються сварки. Останній раз позивач приїжджав до дитини влітку та в листопаді приїжджав у дитячий садочок. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює вихователем групи «Барвінок» у дитячому садочку «Ромашка» в який ходить донька сторін [PERSON] . Дитину водять до дитячого садочка мати або бабуся [PERSON] . При ній батько дитини приходив у дитячий садочок два рази, та [PERSON] плакала, не хотіла йти до нього. Це було восени 2023 року. Дитина не згадувала про те, що мати забороняла їй йти до батька. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка є її дочкою, останній раз позивачка давала дитину [PERSON] позивачу перед святом «Водохрещення» у січні 2023 року і дитина була там чотири дні. Потім подзвонила дочка та сказала, щоб вона вийшла та забрала дитину, оскільки позивач повідомив, що везе дитину та дитина плаче. Дитина розповіла, що її била [PERSON] , це дочка від першого шлюбу [PERSON] . Коли позивач приїжджає до них, то виникають сварки. Він стукав у двері, вікна та хвіртку. Коли відповідачка проживала разом із позивачем, то вона бачила як останній засовував дитині у рот язик. На 8 Березня позивач привозив дитині троянду, але вона її викинула. Просили позивача купити дитині куртку, поповнити рахунок на планшеті, але він цього не зробив. На утримання дитини позивач сплачує аліменти близько 1200 грн. Опитана у судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що проживає з мамою та бабусею. На запитання, чи бажає спілкуватися з батьком дитина одразу стала плакати та в подальшому повідомила, що не бажає спілкуватися з батьком, оскільки він її ображав. Практичний психолог [PERSON] після опитування малолітньої дитини пояснила, що якщо дитина бачить якісь негаразди у спілкуванні між батьками, то вона приймає цю ситуацію як небезпеку. Ті умов, які склалися між батьками призвели до того, що дитина сприймає ситуацію біля матері як безпечну для себе. У дитини домінує страх. Якби батьки змінили спілкування, то дитина б призвичаїлася до батька та стала йому довіряти. Вважає, що були ситуації, які дозволили дитині боятися. На її думку, дитина бачила взаємодію батька та матері, грубість і це лякає дитину, тому дитина сприймає таку ситуацію як тригер небезпечності для себе. Щоб дитина перестала боятися необхідно щоб змінилася поведінка батьків, зокрема батько перестав адресувати, а мати перестала боятися. Те, що відчуває мати, відчуває дитина, тому страх матері до батька передається дитині. Критичне мислення у дитини з`являється у 9-10 років. Спілкування батька з дитиною може бути поступовим, де мати з батьком граються з дитиною. Якщо в примусовому порядку віддати дитину батькові без присутності матері, то це для дитини буде психологічною травмою. Розвиток дитини має відбуватися тільки у безпечному середовищі. Якщо забрати дитину із безпечного середовища, то для дитини буде психологічна травма. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини). Так, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 7-8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, Згідно зі ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Разом з тим, мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року). Аналіз чинного законодавства України та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на спілкування та виховання дитини. Відповідно положень до ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи установлені судом обставини про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, тому суд вважає, що такий спосіб участі підлягає визначенню судом. Разом з тим, суд частково не погоджується з висновком Відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради та рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської радивід 22.06.2023 за № 269 «Про визначення способу участі у вихованні дитини» щодо визначеного графіку днів побачень батька з дитиною зважаючи на те, що в цій частині висновок служби у справах дітей та рішення виконкому не вмотивовані. Зокрема, у вказаному висновку та рішенні не враховано обставини про те, що дитина відчуває страх при спілкуванні з батьком. На підставі вищевикладеного, виходячи з інтересів дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, враховуючи вік дитини на час вирішення цього питання, режим її розпорядку дня, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов та визначити спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , шляхом установлення систематичних побачень з дитиною до досягнення віку 6 (шести) років - по два рази на тиждень, а саме: один день на тиждень у будь-який день тижня за згодою матері у період часу з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., а також один день у вихідний день тижня у період часу з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. Побачення [PERSON] з дитиною [PERSON] проводити у присутності матері [PERSON] у громадських місцях культурно-розважального характеру (парки, театри та інші громадські місця), що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку і стану здоров`я дитини. Також зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що саме такий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиноюбуде відповідати якнайкращим інтересам дитини та сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний контакт дитини з батьком. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково, отже витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 536 грн 80 коп.

Outcome: partial