Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 2 лютого 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , на підставі Заяви про надання кредиту «Кредитна карта» № 010/0246/820292278, було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок та надав кредит у розмірі 25 500 грн., позичальник зобов`язався повернути суму в строк до 2 лютого 2022 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45 % річних. 20 вересня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з договором відступлення права вимоги № 28-12/2022 від 28 грудня 2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі за договором № 010/0246/820292278 від 2 лютого 2018 року. Внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, його заборгованість станом на 28 вересня 2023 року становить 68 254,69 грн., яка складається з: 28 565 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 39 689,69 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 010/0246/820292278 від 2 лютого 2018 року в розмірі 68 254,69 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 6 грудня 2023 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. Однак, до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 2 лютого 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] , на підставі Заяви про надання кредиту «Кредитна карта» № 010/0246/820292278, було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 25 500 грн., позичальник зобов`язався повернути суму в строк до 2 лютого 2022 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45 % річних /а.с.5-6,7,8-9/. 20 вересня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, за умовами якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором № 014/0246/82/0261159 /а.с.16-21/. Згідно реєстру боржників від 12 грудня 2019 року до вказаного договору за [PERSON] станом на час передачі права вимоги рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 128,47 грн., яка включає в себе: 28 565 грн. - основна сума боргу, 563,47 грн. - заборгованість за процентами /а.с.13,18-21/. 28 грудня 2022 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 28-12/2022 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, в тому числі за кредитним договором № 010/0246/820292278 (а.с. 22-23,24,25-26,27). Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за договором № 010/0246/820292278 від 2 лютого 2018 року станом на 26 грудня 2022 року становить 68 254,69 грн. та складається із: 28 565 грн. заборгованість за тілом кредиту, 39 689,69 грн. заборгованість за відсотками /а.с.15/. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений в договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на час переходу права вимоги від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» (12 грудня 2019 року) складає 29 128,47 грн. та включає в себе: 28 565 грн. - основна сума боргу, 563,47 грн. - заборгованість за процентами. Оскільки після переходу права вимоги за даним кредитним договором як у ТОВ «Вердикт Капітал», так і у позивача відсутні правові підстави для нараховуння передбачених договором процентів, то заявлені ТОВ «Коллект Центр» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами за договором, укладеним 2 лютого 2018 року з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 010/0246/820292278, з 13 грудня 2019 року по 26 грудня 2022 року є безпідставними та задоволенню не підлягають. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 29 128,47 грн., що складається із: 28 565 грн. - заборгованість за кредитом, 563,47 грн. - заборгованість за відсотками. Зважаючи на викладене, в іншій частині в позові необхідно відмовити. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1145,43 грн., виходячи з розрахунку: 29 128,47 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2684 грн. (сума сплаченого судового збору) / 68 254,69 грн. (розмір заявлених позовних вимог), а також на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги - 4267,61 грн. (29 128,47 грн. х 10 000 грн. / 68 254,69 грн.). При цьому суд не вбачає за можливе включити до складу понесених позивачем витрат на правничу допомогу кошти, сплачені за надання консультації та підготовку пропозицій в сумі 7 000 грн., так як дані витрати не можна розцінювати як судові.

Outcome: partial