Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , 1996 року народження, та син [PERSON] , 2009 року народження. Позивач зазначає, що сімейні стосунки не склалися. З червня 2023 року шлюбні відносини припинені. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, мешкають окремо. Намірів зберегти шлюб не мають. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді відкрито провадження в справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.\~178-180, 191, 193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, у порядку, визначеному п. 4 ч.\~8 ст. 128 ЦПК України, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без нього, у якій вказав, що позов визнає. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.\~2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Золотівською міською радою м. Первомайська Луганської області 15.09.1995 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 84. Цей факт підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 15.09.1995 серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Зі свідоцтва про народження, видане Виконавчим комітетом Золотівської міської ради м. Первомайська Луганської області 24.07.2009 серії [NUMBER] , вбачається, що сторони мають неповнолітю дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви не вбачається, що між сторонами наявні спори про поділ майна та забезпечення умов життя неповнолітнього сина сторін. Відповідач позов визнав. Суд дійшов висновку, що сторони примиритися бажання не виявили. Ураховуючи викладене, суд уважає, що дана сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише юридично. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12.06.2014 зазначено «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона ….і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн, відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що подана заява, тому суд повертає позивачу [PERSON] 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні даного позову відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки, виданої АТ КБ "ПриватБанк" від 02.11.2023 #0.0.3282733275.1, що становить 536,80 грн. Задовольняючи позов, суд також стягує з відповідача на користь позивача решту сплаченого позивачем судового збору в розмірі 536,80 грн відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved