Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000 грн. , але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу понесені позивачкою при поданні позову до суду у розмірі 10 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою в Німеччині, та знаходяться на її утриманні. Добровільно батько сину не надає матеріальної допомоги, а тому просить стягнути з нього аліменти на його утримання. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило. В судове засідання призначене на 29 січня 2024 року позивачка та її представник не з`явились, представник позивачки - адвокат Палюга І.В. надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а також долучив до матеріалів справи посвідки про місце перебування позивачки та сина [PERSON] за кордоном. Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.9) батьками дитини є: [PERSON] позивачка по справі та [PERSON] відповідач по справі. Відповідно до посвідки з місця перебування (а.с.50,51) дитина [PERSON] , [INFO] мешкає разом з позивачкою в Німеччині. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, даних про наявність захворювань та інших неповнолітніх дітей у відповідача суду не надано. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 5 000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, на підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено ордер про надання правової допомоги від 07.09.2023 року (а.с. 12), розрахунок вартості послуг адвоката до договору про надання правничої допомоги (а.с. 13), акт виконаних робіт №1 від 24.04.2023 в якому зазначено, що понесені витрати склали 5000 гривень, а також заплановано надання послуг на суму 5000 гривень (а.с. 14). Згідно розрахункової квитанції №076155 - витрати на правничу допомогу становлять 5 000 гривень (а.с. 15). Таким чином, слід задовольнити позивачці вимогу у стягненні з відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі документально підтвердженої суми 5000 гривень. Крім того, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved