Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів та усунення перешкод у користуванні майном. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до умов статуту автокооператива №12 по будівництву та експлуатації гаражів (стоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян, члени кооперативу зобов`язані зокрема вносити вступні пайові, членські та інші внески у строки та на умовах, які передбачені статутом. Сплата вступних, пайових та членських внесків є обов`язковою умовою членства у кооперативі. Відповідачі не виконують положення статуту кооперативу, та розпорядження органів правління кооперативу. На підставі заяви відповідача [PERSON] від 04.07.2011 року та протоколу №12 засідання правління кооперативу, гаражний бокс № [NUMBER] оформлено на [PERSON] . На підставі заяви відповідача [PERSON] від 25.04.2012 року та протоколу №14 засідання правління кооперативу від 21.05.2012 року, гаражний бокс № [NUMBER] оформлено на [PERSON] . Крім того, [PERSON] без законних підстав займає та користується гаражним боксом № [NUMBER] в кооперативі. В наслідок неналежного виконання своїх обов`язків відповідачами, як членами кооперативу у них починаючи з 2019 року, утворилась заборгованість по членським внескам перед кооперативом. В наслідок чого, згідно протоколу №20 засідання правління автокооперативу №12 від 15.06.2022 року, відповідачів виключено з його членів. Позивачем направлялись на адресу відповідачів вимоги, по добровільній сплаті виниклої заборгованості, проте останні на них не відреагували. Вимогами статуту автокооперативу, передбачено, що у випадку несвоєчасного внесення членських внесків, сумарний розмір заборгованості за весь період, визначається розміром місячних членських внесків, діючих на час розрахунку. Позивачем було затверджено тариф на сплату членських внесків у розмірі 7 грн., за 1 квадратний метр. Сплата всіх боргів незалежно від терміну давності проводиться по тарифу, діючому на день сплати. Граничний термін несплати членських внесків та орендної плати для членів кооперативу, встановлюється в 1 рік. Починаючи з 2017 року та до 15.06.2022 року у відповідачів утворилась заборгованість по членським внескам. За [PERSON] рахується заборгованість за гаражний бокс № [NUMBER] у розмірі 5865 грн.,1470,05 грн.інфляційне збільшення, 252,44 грн. - 3% річних та за гаражний бокс № [NUMBER] у розмірі 8253 грн., 2892,7 грн. інфляційне збільшення, 622,53 грн. - 3 % річних. Статут кооператіву є документом, який регламентує його діяльність. Членським внеском є грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативу для забезпечення діяльності кооперативу. В наслідок незаконного зайняття [PERSON] гаражного боксу № [NUMBER] , позивач отримав збитки у виді упущеної вигоди, оскільки не мав можливості здавати вказаний гаражний бокс в оренду та отримувати дохід. Реальність намірів отримати в оренду гаражний бокс № [NUMBER] підтверджується заявою члена кооперативу [PERSON] від 20.03.2019 року, а також постійними зверненнями інших членів в усній формі щодо оренди. Протоколом №3 від 04.07.2018 року, засідання правління кооперативу встановлена мінімальна орендна плата в розмірі 600 грн на місяць. Протоколом засідання правління №16 від 19.08.2021 року, встановлена мінімальна орендна плата в залежності від площі гаражного боксу в розмірі 800 грн. Договір оренди з [PERSON] не був укладений через те, що відповідач [PERSON] неправомірно займав гаражний бокс № [NUMBER] , а недоотриманий дохід, який позивач міг би отрмати здаючи гаражний бокс в оренду є упущеною вигодою. Розмір упущеної вигоди на день звернення із позовом складає 12800 грн. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Не сплата членських внесків відповідачами та користування відповідачем [PERSON] майном позивача без відповідної правової підстави, порушують права позивача та завдають йому матеріальні збитки. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачів борг за членськими внесками, інфляційне збільшення та 3% річних, упущену вигоду, а також усунути перешкоди в користуванні гаражним боксом, шляхом зобов`язання звільнити вказаний гаражний бокс. 03.07.2023 року, позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог. Просили стягнути в останній редакції, на користь позивача борг за членськими внесками по гаражному боксу № [NUMBER] в сумі 6122,67 грн., 2374,8 грн., інфляційне збільшення та 423,82 грн.- 3 % річних, упущену вигоду у виді недоотриманих коштів від оренди гаражного боксу № [NUMBER] у сумі 19800 грн., усунути перешкоди у користуванні майном гаражним боксом № [NUMBER] , який розташований на території кооперативу шляхом зобов`язання звільнити зайнятий відповідачем [PERSON] гаражний бокс. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача борг із членських внесків по гаражному боксу № [NUMBER] у розмірі 5865 грн., 2195,27 грн. інфляційного збільшення, 3 % річних у розмірі 386,94 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача борг із членських внесків по гаражному боксу № [NUMBER] у розмірі 8253 грн., 3994,67 грн. інфляційного збільшення, 3 % річних у розмірі 811,82 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2022 року, було залишено позовну заяву автокооперативу №12 по будівництву та експлуатації гаражів (стоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян до відповідачів [PERSON] та [PERSON] без руху. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2023 року, по справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача не погодившись з заявленими позовними вимогами направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач заявляючи вищевказані позовні вимоги, не довів в передбаченому законом порядку, що гаражні бокси, якими користувались відповідачі знаходяться в його володінні, розпорядженні, користуванні. З матеріалів справи не вбачається, що позивач в межах ст. 328 ЦК України, набув власність або користування гаражними боксами № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] . Враховуючи зазначені обставини, неможливо нараховувати, стягувати грошові кошти, членські внески, інфляційне збільшення та 3% річних, а також збиток у виді упущеної вигоди. Зазначає, що рішеннями правління кооперативу було встановлено розмір членських внесків, які підлягають сплаті членами кооперативу. Проте на час розгляду справи позивачем не надано доказів того, що вказані рішення правління та загальних зборів кооперативу були легітимними, проведені в передбаченому законом порядку. Будь яких претензій, щодо наявності заборгованості відповідачі не отримували. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні за обставинами зазначеними у позові. Відповідачі в судове засіданні не з`явились. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Суд заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Згідно п. 5.2.1 статуту автокооперативу №12 по будівництву та експлуатації гаражів (стоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян, який затверджений зборами Уповноважених членів автокооперативу №12 від 01.02.2020 року та зареєстрованому в державному реєстрі міністерства юстиції України від 27.02.2020 року, члени кооперативу зобов`язані виконувати вимоги статуту та внутрішніх нормативних документів (положень, інструкції, правил внутрішнього розпорядку тощо) Кооперативу та виконувати рішення органів управління та органів контролю кооперативу. Своєчасно вносити вступні, пайові, членські та інші внески у строки та на умовах. передбачених цим статутом (п.5.2.2 Статуту). Відповідно до п.п.6.2-6.3 статуту кооперативу вищим органом управління кооперативом є загальні збори членів кооперативу. Виконавчим органом управління кооперативу є правління кооперативу, голова кооперативу, а також відповідні комісії. Зі змісту п. 7.4.4. статуту кооперативу випливає, що до компетенції загальних зборів кооперативу зокрема належить затвердження розмірів вступних, цільових та членських внесків та паїв. Відповідно п.12.2 статуту, вступні, пайові та членські (щомісячні, щоквартальні, експлуатаційні та цільові) внески є обов`язковою умовою членства у кооперативі. Згідно п. 12.3 статуту вступні внески сплачуються особами, що бажають вступити до кооперативу, у день подачі заяви про прийняття в члени кооперативу. У разі відмови особі у прийнятті у члени кооперативу, вступний внесок повертається у повному обсязі. Зі змісту п. 12.5 статуту кооперативу вбачається, що розміри, порядок нарахування і сплати щомісячних членських та цільових внесків членами кооперативу та відповідальність за їх несплату затверджується загальними зборами членів кооперативу на відповідний фінансовий період з урахуванням вимог статуту кооперативу. У відповідності до п.2.13, 3.2.5. статуту кооператив має право здавати в оренду гараж (бокс). Згідно заяв від 04.07.2011 року, [PERSON] та [PERSON] просять переоформити на них гаражні бокси № [NUMBER] та № [NUMBER] . Відповідно до протоколу №12 засідання правління автокооперативу №12 від 04.07.2011р., гаражні бокси № [NUMBER] та № [NUMBER] було переоформлено на відповідачів. Зі змісту заяви [PERSON] від 25.04.2012 року та протоколу №14 засідання правління автокооперативу №12 від 21.05.2012р. вбачається, що гаражний бокс № [NUMBER] оформлено на відповідача [PERSON] . Згідно претензій автогаражного кооператива №12 від 15.05.2019 року, 29.03.2021 року, 20.06.2022 року, 10.08.2022 року, які направлені на адресу відповідачів, позивач просить сплатити заборгованість по членьким внескам кооперативу та відшкодувати упущену вигоду. Відповідно до протоколу зборів уповноважених представників автокооператива №12 від 01.02.2020 року, було встановлено тариф за сплату членських внесків у розмірі 7 грн., за 1 квадратний метр займаної площі. Зі змісту заяви члена автогаражного кооперативу №12 [PERSON] від 20.03.2019 року, вбачається, що останній просить надати йому в довгострокову оренду терміном на 5 років гаражний бокс № [NUMBER] для особистих потреб. Орендну плату затверджену правлінням зобов`язується сплачувати. Згідно протоколу №3 засідання правління автокооперативу №12 від 04.07.2018 року, було введено нові тарифи оплати для гаражних боксів автокооперативу №12, які здаються в оренду за договором. Затверджено тариф для оплати гаражних боксів автокооперативу №12, що здаються в оренду в сумі не меньше 600 грн., на місяць. Відповідно до протоколу №16 засідання правління автокооперативу №12 по будівництву та експлуатації гаражів (стоянок) для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян від 19.08.2021 року, було запропоновано встановити новий мінімальний розмір орендної плати за гаражні бокси , що належать кооперативу в сумі 800 грн. на місяць. Згідно детального розрахунку визначено загальну заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] по сплаті членських внесків та упущеної вигоди. Зі змісту протоколу №3/17 загальних зборів членів автокооперативу №12 від 20.05.2017 року, вбачається, що було обрано новий склад правління автокооперативу та звільнено [PERSON] з посади голови правління. Згідно заяви [PERSON] від 17.07.2009 року, вбачається, що останній просив передати йому у користування гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в занедбаному стані. Зі змісту ст. 2 Закону України «Про кооперацію», вбачається членський внесок це грошовий неповоротний внесок. який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу с правовим документом, що регулює його діяльність. Відповідно до ст.12 Закону України «Про кооперацію» основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу: виконання своїх зобов`язань перед кооперативом: сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно ст. 19 Закону України «Про кооперацію», кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів. виготовленої продукції. доходів. одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності. а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зі змісту ст. 530 ЦК України, вбачається, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання с його невиконання або виконання з порушенням умов. визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) зроблено висновок, що «відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі с основною підставою для їх відшкодування. Статтею 319 ЦК України встановлено. що власник володіє, користується. розпоряджається своїм майном на власний розсуд. власник мас право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Вимоги до доказів встановлені ст.77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Аналізуючи докази по вказаній цивільній справі, суд враховує, що відповідачі в період до 15.06.2022 року, були членами вказаного автогаражного кооператива та відповідно до вимог закону та статутних документів забов`язані були сплачувати членські внески за користування гаражними боксами. Доводи представника відповідача, стосовно того, що позивачем не доведено перебування гаражних боксів у його власності, користуванні або розпорядженні, суд вважає непереконливими, оскільки зазначені доводи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються дослідженими письмовими доказами. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по членським внескам відповідачів за користування гаражними боксами № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] не спростовано відповідачами в передбаченому законом порядку. Враховуючи наведене з відповідачів підлягають стягненню заборгованість по членським внескам за користування вказаними гаражними боксами, з урахуванням інфляційного збільшення та 3% річних. Стосовно інших позовних вимог, зокрема щодо усунення перешкод в користуванні гаражним боксом № [NUMBER] , суд вважає, що зазначені вимоги не доведені позивачем у передбаченому законом порядку. Зокрема позивачем не надано належних та допустимих доказів, того що відповідач на час розгляду справи протиправно утримує вказаний гаражний бокс та перешкоджає позивачу у доступі до нього. На підтвердження вказаного твердження позивачем надано тільки заяву [PERSON] від 17.07.2009 року про передачу йому гаражного боксу № [NUMBER] , що не достаньо для підтвердження вказаних обставин. Досліджуючи позовні вимоги щодо стягнення упущеної вигоди, яка виразилась в неможливості позивачем передати в оренду іншому члену гаражного кооперативу бокса № [NUMBER] , який утримується відповідачем [PERSON] суд враховує, що наявність упущеної вигоди повинна бути реальною, та її доведеність та розмір покладається саме на позивача. Однак позивачем на підтвердження наявності упущеної вигоди та її розміру , надано тільки одну заяву члена кооперативу [PERSON] від 20.03.2019 року, про бажання отримати у довгострокову оренду терміном на 5 років гаражний бокс № [NUMBER] , яка сама по собі не може бути однозначним підтвердженням позовних вимог в цій частині. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження наявності упущеної вигоди не надано. Враховуючи наведене у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за їх недоведеністю. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 3006 грн., по 1503 грн., з кожного. Стосовно витрат на правову допомогу суд враховує наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору та витрати на правову допомогу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано договори про надання правової (правничої) допомоги від 25.07.2022 року та 06.09.2023 року, додаткові угоди від 27.01.2023 року та 06.10.2023 року, а також акти прийома-передачі наданих послуг від 06.03.2022 року, 01.09.2023 року, 18.09.2023 року та 19.10.2023 року, копія прибуткового касового ордеру від 07.09.2023 та 16.10.2023 року, відповідно до яких загальна вартість правової допомоги позивачу наданих адвокатами Осадчим П.М. та Дяковським О.С. склала 16000 гривень. До наданих послуг було включено підготовка позовної заяви, участь у судових засіданнях, підготовка відповіді на відзив. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Враховуючи наведене, з огляду на перелік послуг, що був наданий адвокатом позивачу у цій справі, враховуючи, категорію та складність справи, наявність усталеної судової практики з розгляду подібних справ, а також частковому задоволенню заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 7875,40 грн., по 3937,7 грн. з кожного, що буде співмірним із задовленими позовними вимагами та складністю справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial