Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 40425,84грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.10.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №491038442, відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» надав позичальнику кредит в сумі 27720, 99грн. строком на 36 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90 відсотків річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору а перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 27720, 99грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.12.2021 становить 40425,84грн., з яких: 27720, 99грн.\~тіло кредиту, 12704,84грн.\~заборгованість по відсотках за користування кредитом. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491038442 від 23.10.2020. Дані обставини стали підставою для звернення з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями справа передана для розгляду судді Кушнір Б.Б. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду із викликом сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала, позовна заява та судова повістка направлені відповідачу на адресу місця її реєстрації згідно відповіді №363760 від 13.12.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру [ADDRESS] . У зв`язку із поверненням поштової кореспонденції суду засобами поштового зв`язку із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», ухвалою суду від 16.01.2024 розгляд даної цивільної справи відкладено та вирішено здійснювати виклик відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник позивача в судові засідання не з`явився. Згідно наявних в матеріалах справи клопотань від 05.01.2024 та від 23.01.2024 просив розглянути справу без участі повноважного представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судові засідання 16.01.2024 та 29.01.2024 [PERSON] не з`явилась. Судові повістки про виклик до суду були надіслані судом за місцем реєстрації відповідача згідно відповіді №363760 від 13.12.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру [ADDRESS] . Однак, рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд зазначає, що сторона провадження несе відповідальність за можливі наслідки неподання відомостей стосовно змін свого місцезнаходження, оскільки згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані подавати відомості стосовно змін свого місце проживання або місцеперебування державному реєстратору. Також відповідач була викликана до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Частиною 11 ст.128 ЦПК України, визначено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, від якого не надійшло повідомлення про причини своєї неявки та відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, на підставі\~ст. 280 ЦПК України,\~суд ухвалою від 29.01.2024 вирішив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.10.2020 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту №491038442, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно умов якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 27720,99 гривень. Оферта містить умови споживчого кредиту, а саме: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 327720,99 грн., процентна ставка 39,90 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 36 місяців. Дата повернення кредиту\~26.10.2023 (п. 2 Оферти). Згідно з п.3 Оферти, кредит надається позичальнику для: повернення заборгованості за кредитним договором. Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту і реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток №1 до укладеного між сторонами договору №491038442 від 23.10.2020. Позивач на виконання умов договору надав відповідачу кредит в розмірі 27720,99 гривень, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконувала та внаслідок порушення договірних зобов`язань у неї утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20.12.2021 становить 40425,84грн., з яких: 27720,99грн.\~тіло кредиту, 12704,84грн.\~заборгованість по відсотках за користування кредитом. 20 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк», надалі іменоване як «Клієнт», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», надалі іменується як «Фактор», було укладено договір факторингу №4, у відповідності до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату і набуває належне Клієнтові право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до Договору. Згідно п. 2.4 Договору, з моменту переходу до Фактора права вимоги, відповідно до умов п.2.3 цього Договору, всі гарантії, надані Боржником щодо заборгованості за Основними договорами, є дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правом вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» права вимоги за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується додатком №1-1 до Договору факторингу №4 від 20.12.2021 року, згідно якого за номером «3098» зазначено боржника\~« [PERSON] ». Відповідно до положень ч.1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Згідно ст.ст.526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України ). Відповідно до частини першої статі 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилялася від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості з останньої підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст.141ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved