Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 01 листопада 2021 року виконуючим обов`язки начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області Жебелевим І. І. видано наказ №296 про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення, яким оголошено йому догану за порушення трудової дисципліни (відсутність на робочому місці більше трьох годин). 05 листопада 2021 року в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області - заступником начальника з будівництва доріг Жебелевим І. І. виданий наказ №135-к про звільнення позивача з займаної посади провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності 05 листопада 2021 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2022 року у справі №127/31314/21, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області Жебелева І. І. від 01 листопада 2021 року №296 «про застосування до [PERSON] , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності. Постановою Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року у справі №127/33297/21 визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області - заступника начальника з будівництва доріг Жебелева І. І. від 05 листопада 2021 року №135-к про звільнення [PERSON] 05 листопада 2021 року, поновлено його на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, з утриманням установлених законодавством України податків та зборів. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 серпня 2023 року виправлені описки у постанові суду від 01 серпня 2023 року, а саме: на аркуші 2 в абзаці 2, на аркуші 3 в абзаці 1 описової частини, на аркуші 9 в абзаці 9 мотивувальної частини та абзаці 5 резолютивної частини постанови замість слів «Служба автомобільних доріг у Вінницькій області» вважати вірним «Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області» у відповідних відмінках. 09 серпня 2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області видані виконавчі листи у справі №127/33297/21. 28 серпня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72494470 з примусового виконання виконавчого листа №127/33297/21, виданого 09 серпня 2023 року, про поновлення позивача на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області; зазначено, що рішення суду не виконано, направлено повідомлення до органу досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення. 01 вересня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення №12023020010001298, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. Як зазначає позивач, внаслідок незаконного звільнення він втратив авторитет серед своїх колег та близького оточення. Внаслідок тривалого розгляду справи щодо незаконного звільнення йому спричинені душевні страждання, у нього погіршився психоемоційний стан у зв`язку із позбавленням можливості працювати та отримувати кошти для утримання сім`ї, увесь час він перебував у стресовому становищі через втрату нормальних життєвих зв`язків, що наразі вимагає від нього значних додаткових зусиль для організації свого життя. Неправомірні дії та рішення відповідача були спрямовані на приниження його гідності, що спричинило погіршення стану здоров`я, зміни стилю життя, оскільки йому довелося протягом тривалого часу збирати докази на спростування фактів. В свою чергу незаконне звільнення позивача з займаної посади призвело до обмеження прав на працю. Таким чином, позивач вважає, що йому спричинена моральна шкода, розмір якої ним оцінений у 100 000,00 грн, які він просить стягнути на свою користь з відповідача у її відшкодування. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області Жебелева І. І. Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, де вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи доводи власного відзиву відповідач вважає, що [PERSON] не доведено з посиланням на відповідні докази факт заподіяння йому моральної шкоди, її розмір, а також причинний зв`язок між його звільненням та завданням шкоди; матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими [PERSON] обґрунтовує свої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Позивач надав відповідь на відзив, вказуючи на необґрунтованість доводів відповідача та зазначаючи, що судові рішення (про незаконність догани та звільнення) підтверджують, що в результаті незаконних дій відповідача протягом тривалого часу він зазнав страждань, викликаних нехтуванням його правами, що змусило його звертатись за захистом, що в свою чергу призвело до нервувань, порушило звичайний режим його життя. Крім того відповідачем підірвано його авторитет як адвоката. Відповідач правом на заперечення на відповідь на відзив не скористався. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в справі до закінчення перегляду у касаційному порядку цивільної справи №127/33297/21. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено, що наказом від 01 жовтня 2018 року №92-к [PERSON] , провідного юрисконсульта переведено на посаду провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби автомобільних доріг у Вінницькій області з 02 жовтня 2018 року з посадовим окладом згідно штатного розпису. 01 листопада 2021 року виконуючим обов`язки начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області Жебелевим І. І. видано наказ №296 «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності», яким оголошено догану за порушення трудової дисципліни (відсутність на робочому місці більше 3-х годин). Наказом від 05 листопада 2021 року №135-к, відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, положення про САД у Вінницькій області, затвердженого наказом ДААД України від 29 липня 2019 року №238, [PERSON] , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності, звільнено з займаної посади 05 листопада 2021 року на підставі висновку за результатами перевірки стану антикорупційної діяльності САД у Вінницькій області від 28 жовтня 2021 року, листа погодження ДААД України від 04 листопада 2021 року №4977/1/16/13-4281/09-21. Відповідно до наказу від 31 березня 2023 року №Н-112 перейменовано Службу автомобільних доріг у Вінницькій області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області. Дані обставини також встановлені рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2022 року та постановою Вінницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у справі №127/31314/21, постановою Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року та ухвалою апеляційного суду від 03 серпня 2023 року у справі №127/33297/21, а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України повторному доказуванню не підлягають. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, у справі №127/31314/21, визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області Жебелева І. І. від 01 листопада 2021 року №296 «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності». Постановою Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року у справі №127/33297/21 скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2023 року та ухвалено нове рішення. Задоволено позов [PERSON] до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області Жебелева І. І., про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області - заступника начальника з будівництва доріг Жебелева І. І. від 05 листопада 2021 року № 135-к про звільнення [PERSON] , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності з займаної посади 05 листопада 2021 року. Поновлено [PERSON] на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби автомобільних доріг у Вінницькій області. Стягнуто з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 08 листопада 2021 року по день ухваленого судового рішення, у розмірі 867323,52 грн, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Допущене до негайного виконання рішення суду у частині стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на роботі позивача. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 серпня 2023 року виправлено описки у постанові апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, а саме: на аркуші 2 в абзаці 2, на аркуші 3 в абзаці 1 описової частини, на аркуші 9 в абзаці 9 мотивувальної частини та в абзаці 5 резолютивної частини постанови Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року замість слів «Служба автомобільних доріг у Вінницькій області» вважати вірним «Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області», у відповідних відмінках. 28 серпня 2023 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паращук В. В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №72494470 з примусового виконання виконавчого листа №127/33297/21, виданого 09 серпня 2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області про поновлення [PERSON] на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, на підставі п.11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». 28 серпня 2023 року за вих. №110463 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паращук В. В. надіслано повідомлення Вінницькому відділу поліції ГУНП у Вінницькій області із проханням внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань, надання оцінки діям особи - директора Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області Жебелева І. І. та у разі виявлення ознак злочину притягнути до відповідальності згідно з чинним законодавством та повідомити про наслідки розгляду цього повідомлення та прийняте рішення. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №12023020010001298 01 вересня 2023 року внесені відомості за заявою [PERSON] за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. За загальним правилом, передбаченим статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством. Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, а має самостійне юридичне значення. Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати». Подібні висновки висловленні у постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року № 428/7002/14-ц, постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 185/5224/21, від 20 грудня 2023 року у справі № 302/181/20, від 06 грудня 2023 року у справі № 363/183/20. Враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір такого відшкодування суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин справи. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, у ході судового розгляду встановлено, що дії відповідача щодо незаконного застосування дисциплінарного стягнення, незаконного звільнення позивача на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, зрештою бездіяльність Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області щодо поновлення працівника на роботі, наслідком якого стало внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення за заявою позивача, безумовно призвели до порушення законних прав [PERSON] , завдали йому переживань та страждань, пов`язаних з позбавленням його роботи і заробітної плати як джерела для існування, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя. Вказані [PERSON] обставини відповідачем не спростовані. Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача про погіршення у зв`язку із цим стану його здоров`я чи втрати авторитету, зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо цього. Щодо розміру шкоди, то суд зважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 березня 2023 року у справі № 185/5224/21. Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує характер порушення його прав, тяжкість і істотність вимушених змін у житті внаслідок порушення трудових прав та зусиль, вжитих для їх відновлення, виходячи з засад розумності та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000,00 грн, що є обґрунтованою та справедливою сатисфакцією за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього на часткове задоволення його позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 214,72 грн судового збору пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial