Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

19\~жовтня 2023\~року заступник\~керівника Гайсинської\~окружної прокуратури\~Вінницької області\~І.\~Січкаренко звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області до [PERSON] та ТОВ "СТРАТІЇВСЬКИЙ АГРОРЕСУРС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області та [PERSON] про витребування земельної ділянки. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Гайсинською окружною прокуратурою виявлені порушення вимог законодавства при розпорядженні Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території Стратіївської сільської ради Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області. Так, наказом ГУ ДГК\~у Вінницькій\~області від 31.07.2017 за № 2-9417/15-17-СГ затверджено документацію\~із землеустрою\~та надано\~у власність\~ [PERSON] земельну ділянку загальною площею 1,5869 га із кадастровим номером 0525085300:02:000:0371, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Стратіївської сільської ради Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області. Право власності на зазначену земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано 18.08.2017 державним реєстратором Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області Савчук Л.І. Таким чином, останньою використано право безоплатної приватизації земельної ділянки площею 1.5869 га для ведення особистого селянського господарства. 18.04.2017 [PERSON] направила до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, клопотання в якому просила надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.0000 га, яка розташована на території Стратіївської сільської ради Чечельницького (нині Гайсинського) району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства. Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-7284/15-17-СГ від 01.06.2017 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (п. 1) [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту, який 27.10.2017 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області затверджений. При цьому, [PERSON] , подаючи 27.10.2017 клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, вказала, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористалася та не повідомила ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про те, що аналогічне клопотання вона подавала на безоплатне набуття нею у власність земельної ділянки вказаного цільового призначення площею 1,5869 га з кадастровим номером 0525085300:02:000:0371, яка розташована на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області (на даний час Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області). Право власності на земельну ділянку площею 2.0000 га з кадастровим номером 0525085300:02:000:0387 від 15.12.2017 державним реєстратором Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області Савчук Л.І. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] . Таким чином, [PERSON] повторно безкоштовно отримано у власність (у порядку приватизації) земельну ділянку площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства. 29.01.2018 приватним нотаріусом Чечельницького районного нотаріального округу Мільком А.М. посвідчено договір купівлі-продажу № 109 земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:02:000:0387, укладеного між [PERSON] , від імені якої по довіреності, посвідченій 14.04.2017 приватним нотаріусом Чечельницького районного нотаріального округу Мільком А.М., діяла [PERSON] та [PERSON] . На підставі зазначеного договору купівлі - продажу, [PERSON] відчужила земельну ділянку площею 2.0000 га з кадастровим номером 0525085300:02:000:0387 на користь [PERSON] . Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру [PERSON] після отримання у власність спірної земельної ділянки від особи, яка не мала права її відчужувати, 19.05.2020 на підставі технічної документації, розробленої за договором № 174 від 22.04.2020 між ФО-П [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 0525085300:02:000:0386, 0525085300:02:000:0387, 0525085300:02:000:0390 об`єднала в земельну ділянку 0525085300:02:000:0398 площею 6.0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Стратіївської сільської ради Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області. 12.01.2023 [PERSON] передала об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:02:000:0398 в оренду ТОВ "СТРАТІЇВСЬКИЙ АГРОРЕСУРС" (код ЄДРПОУ: 35814671), згідно договору оренди земельної ділянки б/н від 12.01.2023. Право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.01.2023 (номер запису про інше речове право: 36600473). Оскільки [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку всупереч вимог законодавства, відповідно, вона не мала права відчужувати її на користь [PERSON] , отже договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки слід визнати недійсним. Ухвалою суду\~від 20 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні прокурор Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області Онуфрієнко Н.В. заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі по мотивах зазначених у позові. \~ \~ \~ \~Представник Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Гарник А.В. у судове засідання не з`явився, проте 22.11.2023 через систему "Електронний суд" надіслав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги Гайсинської окружної прокуратури підтримують в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] та ТОВ "СТРАТІЇВСЬКИЙ АГРОРЕСУРС у судове засідання призначене на 09.02.2024 не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, що знаходяться при справі. \~ \~ \~ \~Представник ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Анастасія Скоцька у судове засідання не з`явилася, проте 03.11.2023 надала суду пояснення на позовну заяву в якому просить задовольнити позовні вимоги Гайсинської окружної прокуратури. \~ \~ \~ \~ [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, що знаходяться при справі. \~ \~ \~ \~За таких підстав відповідачі вважаються належно повідомленими про дату, час і місце судового засідання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі наказу, серія та номер № 2-9417/15-17-СГ\~від 31.07.2017\~ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 1,5869 га із кадастровим номером 0525085300:02:000:0371, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Стратіївської сільської\~ради Чечельницького\~(на\~даний час\~Гайсинського)\~району Вінницької\~області. Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 29.11.2017, серія та номер: № 2-14271/15-17-СГ\~ отримала у приватну власність (право зареєстровано 12.12.2017 року за № 24033093) земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 0525085300:02:000:0387) для ведення особистого селянського господарства в межах території Стратіївської сільської ради Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області. Враховуючи, що [PERSON] набуто 18.08.2017 право власності на земельну ділянку площею 1.5869 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0525085300:02:000:0371 із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Стратіївської сільської ради Чечельницького (на даний час Ольгопільської сільської ради Гайсинського) району Вінницької області, вона не мала права набувати на зазначених вище підставах у межах норм безоплатної приватизації земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2.0000 га з кадастровим номером 0525085300:02:000:0387 із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району (нині Ольгопілької сільської ради Гайсинського району) Вінницької області. Всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України, [PERSON] при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із заявою від 27.10.2017 не врахувала, що раніше використала право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. 29.01.2018 приватним нотаріусом Чечельницького районного нотаріального округу Мільком А.М. посвідчено договір купівлі-продажу № 109 земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:02:000:0387, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] . На підставі зазначеного договору [PERSON] відчужила земельну ділянку площею 2.0000 га з кадастровим номером 0525085300:02:000:0387 на користь [PERSON] . Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру [PERSON] після отримання у власність спірної земельної ділянки від особи, яка не мала права її відчужувати, 19.05.2020 на підставі технічної документації, розробленої за договором № 174 від 22.04.2020 між ФО-П [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 0525085300:02:000:0386, 0525085300:02:000:0387, 0525085300:02:000:0390 об`єднала в земельну ділянку 0525085300:02:000:0398 площею 6.0000 га. На сьогодні за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:02:000:0398 площею 6.0000 га для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, (на даний час Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області), (утворену внаслідок об`єднання трьох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в одну земельну ділянку). 12.01.2023 [PERSON] передала об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:02:000:0398 в оренду ТОВ "СТРАТІЇВСЬКИЙ АГРОРЕСУРС" (код ЄДРПОУ: 35814671), згідно договору оренди земельної ділянки б/н від 12.01.2023. Право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.01.2023 (номер запису про інше речове право: 36600473). Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Разом з тим, виходячи з вимог діючого законодавства, прийнятий ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області наказ від 29.11.2017 № 2-1427/15-17-СГ про затвердження проекту землеустрою та передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га із кадастровим номером 0525085300:02:000:0387, для ведення особистого селянського господарства на території Стратіївської сільської ради Чечельницького (нині Гайсинського) району Вінницької області, суперечить вимогам ст. 121 ЗК України, а тому має бути визнаний незаконним та скасованим. Право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 0525085300:02:000:0387) виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0525085300:02:000:0387, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Стратіївської сільської\~ради Чечельницького\~(нині\~Гайсинського)\~району Вінницької\~області, був наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 29.11.2017 року №2-1427/15-17-СГ. Тобто реєстрація права власності є похідним від спірного наказу, а тому із визнанням даного наказу незаконним, підлягає скасуванню і проведена за ним державна реєстрація речових прав. Земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:02:000:0387, розташована на території Стратіївської сільської\~ради Чечельницького\~(нині\~Гайсинського)\~району Вінницької\~області була відчужена відповідачу [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу № 109 від 29.01.2018, посвідченого приватним нотаріусом Чечельницького районного нотаріального округу Вінницької області Мілько А.М. Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру [PERSON] після отримання у власність спірної земельної ділянки від особи, яка не мала права її відчужувати, 19.05.2020 на підставі технічної документації, розробленої за договором № 174 від 22.04.2020 між ФО-П [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 0525085300:02:000:0386, 0525085300:02:000:0387, 0525085300:02:000:0390 об`єднала в земельну ділянку 0525085300:02:000:0398 площею 6.0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Стратіївської сільської ради Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області. На сьогодні за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:02:000:0398 площею 6.0000 га для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, (на даний час Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області), (утворену внаслідок об`єднання трьох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в одну земельну ділянку). 12 січня 2023 року [PERSON] передала об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:02:000:0398 в оренду ТОВ "СТРАТІЇВСЬКИЙ АГРОРЕСУРС", згідно договору оренди земельної ділянки б/н від 12.01.2023. Право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.01.2023 (номер запису про інше речове право: 36600473). Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України також закріплено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до п. "а", ч. 3 ст. 22 ЗК України - землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За змістом статей 116, 118 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, у тому числі в порядку безоплатної приватизації. Згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №706/1685/16-ц). Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України. Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України - центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», п.7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, п.8 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 1119, є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань землеустрою - Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Головне управління Держгеокадастру в області діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (далі Положення), згідно з п.п. 13, 30 п. 4 якого, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному законодавством; здійснює державних нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі, зокрема, в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на час отримання у власність спірної земельної ділянки кадастровий номер 0525085300:02:000:0387, вже використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, отримавши у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:02:0000:0371, площею 2,0000, що знаходиться на території Стратіївської сільської ради Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області. Таким чином, третя особа двічі скористалася своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, передбаченим ст. 116 ЗК України, що є порушенням визначеного земельним законодавством порядку. Відповідно до статті 131-1 Конституції України органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст. 80 ЗК України, ст. 2, 170, 172, 326, 327, 374 ЦК України право власності на землі державної та комунальної власності належать державі Україна та територіальним громадам, які реалізують це право через відповідні органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до п. "а", "є" ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Отже, Ольгопільська сільська рада Гайсинського району Вінницької області є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України) та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (ч. 2 ст. 152 ЗК України). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цим діянням наслідкам. У спорах про витребування майна суд встановлює обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому, закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. Аналогічне визначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі за № 922/614/19 (Провадження № 12-157гс19). З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] всупереч вимогам ст. 116, 118, 121 ЗК України отримала у власність земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:02:000:0387, площею 2 га, що розташована на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області (на даний час Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області) неправомірно, тому вона не мали права відчужувати її [PERSON] , а відтак ця земельна ділянка вибула із земель державної власності поза волею належного розпорядника і позовні вимоги щодо її витребування є обґрунтованими та доведеними. В даному випадку ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України. На цьому, зокрема, наголошено у п. 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц. У пункті 72 даної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння. У той же час для витребування нерухомого майна, оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74). Виходячи з обставин справи, належним способом захисту прав позивача в даному випадку є вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка і була заявлена разом з даними позовними вимогами та яка підлягає до задоволення. Земля, як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади або органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної або комунальної власності. Вочевидь, звертаючись до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за дозволом на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, третя особа [PERSON] діяла неправомірно, неправдиво вказавши, що право на безоплатну приватизацію по вищезазначеному цільовому призначенню вона не використала. В подальшому Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, приймаючи рішення щодо надання дозволу на розробку документації, її затвердження та передачу землі у власність, не перевірило обставин, необхідних для передачі землі у приватну власність [PERSON] та вчинило дії, які суперечать закону, що в свою чергу призвело до того, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника територіальної громади не з її волі. Відтак, отримавши земельну ділянку на підставі завідомо неправдивих відомостей, третя особа не набула права власності у передбаченому законом порядку. Отже, втручання держави у право власності [PERSON] є виправданим, оскільки порушення чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі, як національного багатства та положення законодавства України про зобов`язання органів влади діяти в межах своїх повноважень та у порядку передбаченому законом. Недотримання такого порядку тягне за собою свавілля державних органів та знищення правового порядку у державі. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 по справі №183/1617/16 звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. З огляду на вказане, з метою належного відновлення порушеного права, враховуючи, що перешкод для застосування механізму статті 388 ЦК не вбачається, суд вважає за необхідне витребувати у відповідачів на користь територіальної громади в особі Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області земельну ділянку, площею 2,0000 га з кадастровим номером 0525085300:02:000:0387, що розташована на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області (на даний час Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області). Витребування спірної земельної ділянки з володіння відповідача відповідає критерію законності: воно здійснюється на підставі норми статті 388 ЦК України у зв`язку з порушенням органом виконавчої влади вимог ЗК України. Статтею 15 ЦК України - визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, тому з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь Вінницької обласної прокуратури сума судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved