Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

у грудні 2023 року Чернігівський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути виплачене забезпечення у сумі 25968,90 грн. Ухвалою суду від 11.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами статей 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.02.2022 до Чернігівського міського центру зайнятості, як такий, що шукає роботу, звернувся громадянин [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із відсутністю підходящої роботи за особистою заявою [PERSON] наказом від 09.02.2022 № НТ220209 відповідачу надано статусу безробітного та призначена виплата допомоги по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу з 09.02.2022. Наказом від 30.06.2022 № НТ220630 припинено реєстрацію безробітного та виплачено допомогу по безробіттю [PERSON] з 19.05.2022, у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування, а у період карантину з дати останнього фактичного підтвердження безробітним наміру перебувати у статусі безробітного. Згідно акту № 32 від 24.01.2023 про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено що [PERSON] перебував на обліку як безробітний в Чернігівському міському центрі зайнятості з 09.02.2022 по 19.05.2022. Згідно даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] отримав дохід як військослужбовці, особи рядового і начальницького складу Міноборони від військової частини [NUMBER] з лютого 2022 по серпень 2022, про що документів не надав. В результаті перевірки інформації, що надійшла від військової частини [NUMBER] встановлено, що [PERSON] проходить військову службу з 26.02.2022. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] засобом телефонного зв`язку, підтверджував намір шукати роботу та перебувати на обліку в центрі зайнятості 03.03.2022, 23.03.2022 та 20.04.2022. 18.05.2022 одержав консультацію з питань працевлаштування та не повідомляв про те, що проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 26.02.2022. В заяві про надання статусу безробітного від 09.02.2022 та в Додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 09.02.2022 права та обов`язки зареєстрованих безробітних відповідач засвідчив особистим підписом, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч.3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»). Відповідно до п. 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом (ч.3 ст.3 Закону України «Про зайнятість населення»). Стаття 4 зазначеного Закону передбачила, що до зайнятого населення належать особи, які проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу. Таким чином, оскільки [PERSON] підтверджував намір шукати роботу та перебувати на обліку в центрі зайнятості та в той же час належав до категорії зайнятого населення, але при цьому не повідомив фахівця служби зайнятості про те, що проходить військову службу, що призвело до незаконного отримання відповідачем допомоги по безробіттю. Відповідно до довідки - розрахунку матеріального забезпечення від 01.02.2023 № 07/348-23 з 26.02.2022 по 18.05.2022 [PERSON] було виплачено 25968 грн. 90 коп. допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню. Чернігівський обласний центр зайнятості 06.02.2023 надіслав рекомендованим листом претензію про необхідність повернення коштів. Станом на день подання позовної заяви грошові кошти Чернігівському обласному центру зайнятості відповідачем не відшкодовані. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів підлягають задоволенню. Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved