Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

В листопаді 2023 року позивач ТОВ "Споживчий центр" звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 29.01.2022-100004874 від 29.01.2022 року в розмірі 12 400,00 грн, а також суму сплаченого судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 29.01.2022 року було укладено кредитний договір № 29.01.2022-10000487, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 29.01.2022 року та заяви №29.01.2022-100004874 від 29.01.2022 року. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн, строком - 42 дні з датою повернення кредиту - 19.03.2022 року, процентною ставкою "Економ" у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ", ставкою "Стандарт" незмінною у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, сплата кредиту згідно графіку, спосіб надання: електронний переказ на реквізити взказані позичальником у заявці на видачу кредиту, неустойка - 200,00 грн за кожен день прострочки. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 12 400,00 грн, яка складається з основного боргу в сумі 10 000,00 грн та процентів в сумі 2 400,00 грн, комісія пов`язана з видачею кредиту сплачена відповідачем у повному обсязі, у зв`язку з чим просить позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 31-32). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 14.11.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 34). В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутністю представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позову, просив задовольнити позовні вимоги та оскільки визнає позовні вимоги вирішити питання судових витрат. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 29.01.2022 року було укладено кредитний договір № 29.01.2022-10000487, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 29.01.2022 року та заяви № 29.01.2022-100004874 від 29.01.2022 року у електронній формі, який підписаний ним одноразовим ідентифікатором та електронним підписом (а.с. 16-24). Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн, строком - 42 дні з датою повернення кредиту - 19.03.2022 року, процентною ставкою "Економ" у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ", ставкою "Стандарт" незмінною у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, сплата кредиту згідно графіку, спосіб надання: електронний переказ на реквізити взказані позичальником у заявці на видачу кредиту, неустойка - 200,00 грн за кожен день прострочки. Згідно довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 29.01.2022-10000487 від 29.01.2022 року заборгованість [PERSON] станом на 01.11.2023 року складає: основний борг - 10 000,00 грн, проценти - 2 400,00 грн, а всього - 12 400,00 грн (а.с. 15). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Оцінюючи в сукупності надані до суду докази, враховуючи, що дії відповідача [PERSON] щодо визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи визнання позову відповідачем, стягнути з з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved