Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] ,\~\~ в особі адвоката Бурдиги В.О., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 26.03.2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 120, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову вона зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26.03.2011. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв`язку з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини фактично припинені в березні 2022 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачем є неможливим. Спору щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини немає. За таких підстав, позивач просить суд розірвати укладений шлюб між нею та відповідачем. Крім того, зазначає, що їй не відомо про місце роботи і рівень доходів відповідача. Оскільки відповідач добровільно утримувати дитину не бажає, участі у її вихованні не бере, фактично повністю переклавши цей обов`язок на неї, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив. На підставі\~наявних\~у\~справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 26.03.2011 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, серія [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26.03.2011 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №120 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 15.05.2012 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, серія [NUMBER] ( а.с. 9). На даний час сторони разом не проживають, дитина проживає разом із позивачем. Спільне життя між сторонами не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.1, 3\~ст. 55\~\~Сімейного кодексу України\~передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частиною 3\~ст. 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 109 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно\~ст. 111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч. 1\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Розглянувши докази по справі, враховуючи, що позивач на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Частиною першою\~ст.113 СК України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів слід зазначити наступне. Згідно з ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом N475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 8, 9ст. 7\~СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2\~ст. 18 СК\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. В частині 2\~статті 51 Конституції України\~закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно зі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень, від сплати якого позивачка звільнена за подання позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved