Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

14 липня 2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом звернувся адвокат Даниленко Т.І. в інтересах [PERSON] , з проханням : визнати, що строк для прийняття спадщини, після померлого брата - [PERSON] пропущений позивачем з поважних причин; встановити [PERSON] необхідний додатковий строк 2 місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після померлого брата - [PERSON] , [INFO] , на спадкове майно, а саме : частку житлового будинку [ADDRESS] та частку земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га та ведення підсобного господарства - 0,253 га, загальною площею 0, 503 га, що розташовані за адресою : [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер рідний брат [PERSON] [PERSON] .. [INFO] померла дружина [PERSON] [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,503 га в с. Андріївка, Бориспільського району Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га та земельної ділянки для ведення підсобного господарства 0,253 га. Про наявність спадкового майна позивачу стало відомо лише у 2023 році від [PERSON] 27 червня 2023 року позивач звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законодавством строку та рекомендовано звернутися до суду. З цих підстав позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою суду від 17 липня 2023 року провадження у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Ухвалою суду від 19 жовтня 2023 року у справі закрито підготовче провадження та призна-чено її до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, натомість позивач та її представник подали до суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги повністю підтримали та просили задоволь-нити. Від представника відповідача Бориспільської міської ради надійшла заява, якою просили розгляд справи здійснити без участі їх представника, та прийняти рішення за наявними матеріалами справи. Від третьої особи [PERSON] надійшов лист, за змістом якого просила слухати справу у її відсутність. Від третьої особи [PERSON] також надійшов лист, відповідно якого проти задоволення позову не заперечував та просив розглядати справу у його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Приписами ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав люди-ни»\~відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20 листопада 2021 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспіль- ському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно. [INFO] помер брат позивача [PERSON] (чоловік [PERSON] ). Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20 листопада 2021 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ); копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 26 грудня 1987 року виконкомом Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджую-ться : копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 28 травня 1992 року відділом ЗАГС районної державної адміністрації м. Бориспіль; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 14 лютого 1976 року Гнідин-ською сільською радою Бориспільського району Київської області. Позивачу про наявність спадкового майна стало відомо лише 2023 році. Після повно-масштабного вторгнення російської федерації на територію України, позивачка тривалий час проживала у друзів у с. Сошників Бориспільського району, так як боялася залишатись у м. Бориспіль. 27 червня 2023 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законодавством строку та рекомендовано звернутися до суду. Наведене підтверджується копією Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №90/02-31 від 27 червня 2023 року. Відповідно ст.\~1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Відповідно ч. 1\~ст.\~1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 2\~ст.\~1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Частиною 1\~ст.\~1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно ч. 3\~ст.\~1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст.\~1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`активними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне воле вияв-лення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Позивач у термін, встановлений\~ст. 1270 ЦК України, не звернулася до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Поважними причинами пропуску строку визначеного для прийняття спадщини позивач зазначає те, що не знала про наявне спадкове майно, та у зв`язку з вторгненням російської федерації тривалий час проживала у сільській місцевості, і не подала заяву про відмову від прийняття спадщини, то вважається такою, що прийняла спадщину. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустила строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Крім того, суд вважає, що оскільки [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої дружини [PERSON] , спадкова справа до майна померлого [PERSON] не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відновити своє порушене право, позивач не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 2 (два) місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved