Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся\~в суд\~з позовом\~до відповідача,Обертинської\~селищної ради\~Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області про\~визнання права\~власності на\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами в\~порядку спадкування\~за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтував тим, що станом на 01.07.1990 року в [ADDRESS] проживали його батьки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батькам на праві власності в рівних частках - по 1/2 частині кожному належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди в селі по вищезазначеній адресі. Документ права власності на дане будинковолодіння втрачене. [INFO] помер батько [PERSON] а [INFO] померла мати [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в управління яким вступила мати, але за життя не оформила своїх спадкових прав. Після смерті матері відкрилася спадщина на все її спадкове майно. Він являється єдиним спадкоємцем після смерті матері та частково оформив спадщину в нотаріальному порядку. Останній звернувся до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, Васильєвої Н.М., щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно матері в порядку спадкування за законом, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з відсутності правовстановлюючого документу - свідоцтва на право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку з вищевказаним, просив суд визнати за ним право власності на належну матері [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та на 1/2 частину будинковолодіння, що належало батькові [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача,\~Обертинської селищної\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області,\~в підготовче\~судове засідання\~не з`явився.\~29.01.2024\~року від\~нього надійшла\~заява,\~в якій\~зазначив,\~що позов\~визнає та\~просив розглядати\~справу без\~його участі (а.с. 40). 12.01.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 29.03.2023 року, інвентаризаційна справа № 36, в [ADDRESS] , складається з житлового будинку, 69,9 кв.м., літньої кухні, 23,6 кв.м., комори, 18,2 кв.м., сарая, 50,6 кв.м., сарая, 18,4 кв.м., навісу, 47,0 кв.м., колодязя, 8 м., огорожі, 35,8 м. (а.с. 4-7). Технічний паспорт на вищенаведене будинковолодіння внесено в ЄДЕССБ із Реєстраційним номером: ТI01:2779-7051-6685-7893, що підтверджується повідомленням ОКП «Коломийське МБТІ» від 03.04.2023 року (а.с. 8). Як вбачається з копії виписки з інвентаризаційних матеріалів № 76196 від 29.03.2023 року, яка видана ОКП «Коломийське\~МБТІ»,\~що в\~с.\~Гарасимів,\~вул.\~Греблiвка,\~45,\~згідно архівних\~даних станом\~на 31.12.2012\~року в\~Коломийському міжрайонному\~бюро технічної\~інвентаризації право\~власності зареєстровано\~в реєстровій\~книзі під\~реєстровим №\~108\~реєстраційний №\~-\~за: [PERSON] \~-\~голова колгоспного\~двору;\~підстава виникнення\~права власності\~-\~свідоцтво про\~право власності,\~видане 12.03.1990\~року виконкомом\~Тлумацької районної\~Ради на\~підставі рішення\~№ 20\~вiд\~14.02.1990\~року; форма власності приватна; частка 1/1 (а.с. 9). 23.11.1940\~року батько\~позивача [PERSON] уклав шлюб з матір`ю позивача [PERSON] , і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією повторного свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 19). Згідно копії повторного свідоцтва про народження, позивач [PERSON] народився [INFO] , де в графі батько зазначений «[PERSON] », а в графі мати «[PERSON] » (а.с.\~20). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.07.1994 року, серії [NUMBER] (а.с. 14). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] , батька позивача, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] , мати позивача, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, проте юридично не оформила право власності. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18.03.2008 року, серії [NUMBER] (а.с. 15). Згідно довідки № 314 від 21.12.2023 року, яка видана Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району, Івано-Франківської області вбачається, що [INFO] померла його мама [PERSON] , що була постійною жителькою села Гарасимiв Тлумацького району Iвано-Франківської областi та на день смерті зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою зареєстрована та проживала одна. 3аповіт від імені [PERSON] не посвідчувався в Гарасимівській сільській раді (а.с. 12). Відповідно до виписки із погосподарської книги № 1 Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Iвано-Франківської областi станом на 01.07.1990 року, виданої Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району, Івано-Франківської області від 19.07.2023 року № 153, вбачається, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовано до 05.08.1992 року, господарський двір числиться колгоспний і в ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] - [INFO] - голова двору; [PERSON] - [INFO] дружина. За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,1600 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та передана в користування (а.с. 13). В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, Васильєвої Н.М., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутності правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 606/02-31 від 20.12.2023 року (а.с. 16). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода», слід вважати недійсним втрачений документ, а саме: свідоцтво про право власності житлового будинку, видане 12.03.1990 року виконкомом Тлумацької районної ради на підставі рішення № 20 від 14.02.1990 року [PERSON] (а.с. 18). 24.03.2009 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на майно та грошові вклади, які не є предметом даного позову (а.с. 17). Згідно копії спадкової справи № 839/2008, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після\~після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] є єдиним\~спадкоємцем за\~законом після\~смерті [PERSON] ,\~який прийняв\~спадщину,\~оскільки своєчасно\~подав заяву\~про прийняття\~спадщини до\~нотаріальної контори,\~інших спадкоємців\~в порядку\~спадкування за\~законом чи\~за заповітом\~немає (а.с. 32-39). Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючого документа на спадкове майно і він прийняла спадщину після смерті матері за законом, вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва на право спадкування, однак, з незалежних від нього причин, у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216-1223, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved