Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 25179,64 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №Е07.00609.006931526. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Е07.00609.006931526 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №1 до договору факторингу №07072023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у сумі 15339,64 грн, з яких: 7486,54 - заборгованість за основним боргом; 1,28 грн - заборгованість за відсотками; 7851,82 грн - заборгованість за комісіями. Окрім того, 25 грудня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 3397843, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 3000 грн на строк 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору. 26 серпня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 26082021, відповідно до умов якого вказане товариство передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належне ТОВ «Авентус Україна» право вимоги до осіб, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 9840 грн, з яких 3000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6840 грн - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 08 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином, відзиву до суду не направила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до таких висновків. Так, 12 серпня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №Е07.00609.006931526 (а.с.7-9). Згідно із умовами договору, відповідачка отримує кредит на суму 12000 грн, із фіксованою процентною ставкою 0,01 на строк 30 місяців; п. 1.5 під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО https//ideabank.ua/uk/about/public-contracts), за надання яких встановлюється плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку сплачуються згідно із діючими Тарифами Банку; п. 1.6 дата повернення кредиту 12 лютого 2023 року. Відповідачці надано кредит на суму 12000 грн (а.с.10). Між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Е07.00609.006931526 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.12, 13). Відповідно до розрахунку заборгованості та Реєстру боржників №1 до договору факторингу №07072023, заборгованість відповідачки за кредитним договором складає 15339,64 грн, з яких: 7486,54 - заборгованість за основним боргом; 1,28 грн - заборгованість за відсотками; 7851,82 грн - заборгованість за комісіями (а.с.11, 14). Окрім того, 25 грудня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 3397843, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 3000 грн на строк 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору (а.с.18-21). Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 26082021 від 26 серпня 2021 року, відповідно до умов якого вказане товариство передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належне ТОВ «Авентус Україна» право вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.22-24). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу заборгованість відповідачки за кредитним договором складає 9840 грн, з яких 3000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6840 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.25, 26). Окрім того, до позову долучено статутну документацію (а.с.16, 17, 27-39). Таким чином, позичальником було порушено умови вказаного вище кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор\~у зобов`язанні\~повинен передати\~новому кредиторові\~документи,\~які засвідчують\~права,\~що передаються,\~та інформацію,\~яка є\~важливою для\~їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованість за комісіями, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~п.1.5 договору №Е07.00609.006931526 від 12 серпня 2020 року під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО https//ideabank.ua/uk/about/public-contracts), за надання яких встановлюється плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку сплачуються згідно із діючими Тарифами Банку. Відповідно до частин 1 та 2 ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5 ст.\~12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частиною четвертою статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Великої Палата Верховного Суду у справі №496/3134/19 положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Таким чином, відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме заборгованість за\~комісіями в розмірі 7851,82 грн., не підлягає стягненню з відповідача. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в сумі 17327,82 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1847,13 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 68,82 %).

Outcome: partial