Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час донька є студенткою 4 курсу групи МГКТС2020-1 Навчально-наукового інституту економіки і менеджменту Харківського національного університету міського господарства імені О.М.Бекетова денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2024 року. Навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. В зв`язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач аліменти нікому не платить. В зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Ухвалою судді від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. У разі неявки відповідача до суду не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.07.2005 року (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.05.2003 року (а.с.4). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №02-10550-2020, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Із довідки Харківського національного університету міського господарства імені О.М.Бекетова №1262 від 09.11.2023 року, [PERSON] є студенткою 4 курсу групи МГКТС2020-1 Навчально-наукового інституту економіки і менеджменту Харківського національного університету міського господарства імені О.М.Бекетова денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2024 року. Зарахована на перший курс з 14.09.2020 року. Освітній рівень:бакалавр. Навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб (а.с.6). Відповідно до ст.\~141\~СК\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] досягла повноліття, є меншою 23 років, продовжує навчання на денній формі, доходів не має, а тому суд дійшов висновку, що донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. При цьому суд враховує, що відповідач доказів неможливості надання такої допомоги суду не надав. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, інвалідом не є, інших утриманців не має, те, що відповідач доказів надання допомоги донці та неможливості утримувати її суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, визнання позову відповідачем, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, таким чином задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Щодо вимоги позивача про встановлення мінімального розміру аліментів не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, суд зазначає, що [PERSON] вже досяг повноліття і відповідно до\~ст. 200 СК України\~аліменти на повнолітню доньку стягуються у частині від заробітку (доходу) платника аліментів, без урахування неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.03.2018 по справі № 569/8960/17, який вказав на те, що мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку чи сина законом не встановлений. Отже, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога про визначення мінімального розміру аліментів задоволенню не підлягає. Згідно ч.1 ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах зокрема про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнений.

Outcome: approved