Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дубечненської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за законом. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. При житті [PERSON] заповіту не складала, позивач є спадкоємцем І черги за законом. Зазначав, що він, як єдиний спадкоємець І черги за законом, у січня 2024 року звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріусом в усній формі було відмовлено у прийнятті спадщини у зв`язку з тим, що позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та роз`яснено право звернення до суду із відповідним позовом. Також зазначає, що у 2020 році в державі\~був введений карантин,\~ який тривав протягом 2021 року, позивач\~ хворіє на цукровий діабет, має третю групу\~ інвалідності, у зв`язку з чим остерігався\~ інфекційної хвороби, а тому і не\~ виїжджав\~ за межі місця\~ свого проживання. Крім того, у зв`язку із збройною агресією рф проти України від 24.02.2022 року протягом кількох\~місяців не працювали\~державні\~реєстри, діяльність нотаріусів була обмежена. Також періодично лікувався стаціонарно, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. У зв`язку з наведеним, вважає, що строк пропустив з поважних причин та просить надати додатковий строк один місяць після набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 18.01.2024 року. 19.01.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та витребувано спадкову справу. Позиція учасників провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Дубечненської сільської ради Мазуренко І. в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання за її відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову, за результатами підготовчого провадження суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. \~ \~ \~ \~Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] (а.с. 8). Згідно з довідками Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області № 196 від 25.01.2024 року, 278 від 05.02.2024 року (а.с. 63,64) та Випискою з погосподарської книги № Д-і за 2016-2024 рік (а.с. 65) по [ADDRESS] , рахується господарство [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . У зазначеному житловому будинку ніхто не зареєстрований та не проживає, спадкодавиця до дня смерті проживала одна. Заповіт від спадкодавиці виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався. Згідно з повідомлення завідувачки державної нотаріальної контори [PERSON] від 29.01.2024 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] станом на 29.01.2024 року відсутня, заповіт від імені [PERSON] в спадковому реєстрі відсутній (а.с. 59 61). З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 049691 від 02.11.2022 року вбачається, що [PERSON] з 01.10.2022 року встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с. 23, 24). З виписки з медичної карти стаціонарного хворого №11574 встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у період з 10.08.2022 року по 18.08.2022 року (а.с. 26), з виписки за №12131 - [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у період з 07.07.2022 року по 15.07.2022 року (а.с. 28, 29), з виписки за № 4986 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у період з 20.09.2021 року по 29.09.2021 року (а.с. 30), з виписки за № 1467 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у період з 17.03.2022 року по 29.03.2022 року (а.с. 31). З дослідженої в судовому засіданні медичної доментації щодо стану здоров`я [PERSON] судом встановлено, що позивач систематично та періодично проходив медичні обстеження та лікування у закладах охорони здоров`я з 2019 року по 2022 рік включно (а.с. 33 52). Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач вищенаведених вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті матері [PERSON] , однак останньому було відмовлено у зв`язку із пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Позивач просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці вказуючи на те, що він мав проблеми зі здоров`ям, а саме є особою з інвалідністю ІІІ групи, карантинними обмеженнями, що діяли з метою запобігання поширенню COVID-19 на території України, введенням на території України воєнного стану, визнання відповідачем позовних вимог, з метою захисту її прав як єдиного спадкоємця на спадщину, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. На переконання суду дані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача та визначення йому додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом одного місяця. На підставі викладеного,

Outcome: approved