Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до\~суду засобами\~поштового зв`язку\~з указаним\~позовом та\~просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований\~26.12.2015\~Тернівським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Криворізького\~міського управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~актовий запис\~№ 417. В обґрунтування позову вказує, що з вересня 2023 року з відповідачем припинили шлюбні відносини. Протягом подружнього життя між сторонами майже завжди були непорозуміння та з`ясовування відносин, сварки носили систематичний характер, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Сторони спільного господарства не ведуть, загальних питань сім`ї не вирішують, проживають окремо. Від шлюбу у сторін народилися сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Спір про визначення місця проживання дітей та майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 26.12.2015 укладено шлюб, який зареєстровано Тернівським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Криворізького\~міського управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~актовий запис\~ № 417 (а.с.5). Від даного\~шлюбу у\~сторін народилися\~діти \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] , що\~підтверджується свідоцтвами\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~ [NUMBER] ,\~відповідно (а.с.6,7). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з вересня 2023 року через сварки, непорозуміння та з`ясовування відносин, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 26.12.2015 Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №417, - розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не просить змінювати її прізвище на дошлюбне, після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову, що складає 605,60 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених ним при подачі позову, що складає 605,60 грн (а.с.9).

Outcome: approved