Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

27.10.2023\~до суду\~надійшла позовна\~заява представника\~ [PERSON] -\~ [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою \~відповідальністю «Бізнес\~позика»,\~за участі\~третіх осіб,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович та приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Михайловський Сергій Володимирович, в якій позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21357 від 21.01.2022 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Золотих О.О. був вчинений виконавчий напис №21357, яким з позивача стягнуто на користь відповідача 48618,00 грн. заборгованості за кредитним договором №215852-КС-001 від 07.04.2021 та плату за вчинення виконавчого напису. Зазначає, що кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а тому виконавчий напис не міг бути виданий нотаріусом. Крім того, вказує на відсутність безспірності суми боргу, що свідчить про незаконність видачі оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом. Ухвалою суду від 30.10.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.10.2023 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес\~позика» в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. Разом з тим, 10.11.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення заявлених представником позивача витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оскільки вважає таку завищеною щодо іншої сторони спору, та є неспівмірною зі складністю справи. Інших процесуальних документів від сторони відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Михайловський С.В. також в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом з матеріалів справи встановлено, що 07.04.2021 між \~ [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес\~позика» було укладено кредитний договір №215852-КС-001. 21.01.2022 приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О. вчинено виконавчий напис №21357, згідно якого з \~ [PERSON] стягнуто на користь ТзОВ «Бізнес\~позика» грошові кошти у сумі 48258,00 грн. Як вбачається з даного виконавчого напису заборгованість виникла на підставі кредитного договору укладеного 07.04.2021 і складається з 24000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 21018,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3600,00 грн прострочена заборгованість за комісією; 640,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 3). 21.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Михайловським С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Бізнес\~позика» заборгованості в розмірі 49258,00 грн. та виконавчий збір/основу винагороду приватного виконавця у розмірі 4925,80 грн. (а.с. 5). Позивач вважає, що приватним нотаріусом виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки не перевірено безспірності суми заборгованості, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 затверджено внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17. Таким чином, оскільки спірний виконавчий напис виданий після 22 лютого 2017 року, а саме 21.01.2022, і такий виданий на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, то такий виконавчий напис виданий з порушенням закону і не підлягає виконанню. Оскільки відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким вчинено спірний виконавчий напис є самостійною та достатньою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, то суд не вдається до оцінки обставин справи, які можуть бути досліджені у межах судової справи про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суду неможливо оцінити правомірність процедури видачі виконавчого напису нотаріусом та факт безпірності заборгованості через відсутність будь-яких доказів щодо цієї обставини, а тому, такий виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Тому, позовні вимоги є підставним та підлягають до задоволення повністю. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволення вимог позивача, який згідно п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1610,40 грн. за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позовц і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, представник позивача надає лише договір про надання правничих послуг № 36 від 01.10.2023 та заяву про надання правничих послуг, яка подана одночасно з позовом. Разом з тим, перевіривши надану представником позивача заяву про надання правничих послуг, суд також не може погодитись з деякими її формулюваннями, а саме в частині зазначених обсягів наданих адвокатом послуг. Так, представником вказано, що правові послуги включають зокрема його участь у судових засіданнях по даній справі до винесення рішення суду, однак у даній справі не було проведено жодного судового засідання з участю сторін, в тому числі і за участі представника позивача. Також суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що заявлена представником позивача сума витрат на оплату правничої допомоги адвоката є завищеною щодо іншої сторони спору, та є неспівмірною зі складністю справи. Суд вважає, що зазначена сума є необґрунтованою та такою, що не відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг. А тому суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 5000,00 гривень. Разом з тим, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності з вимогами ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 30.10.2023, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved