Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

У листопаді 2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у стосунках зникли почуття любові, взаєморозуміння й підтримки, сторони мають різні характери, вподобання, прагнення, різні погляди на життя та виховання дитини. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їх інтересам. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 15.11.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 18.12.2023, копії ухвали надіслані сторонам. 18.12.2023 позивач звернулась через канцелярію суду із заявою, в якій позов підтримує, просить проводити розгляд справи без її участі, не заперечує щодо заочного рішення, а також просить стягнути судовий збір з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованою адресою проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 23.01.2016 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 51, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 685, подружжя має спільного сина [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у листопаді 2023 року та підтримала позов в заяві від 18.12.2023. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved