Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] предявила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 березня 2019 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що за час перебування у шлюбі у них з відповідачем народилося двоє дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Їхнє сімейне життя не склалося, вони припинили проживати однією сім`єю більше півтора року тому назад під час її вагітності. Відповідач виїхав за кордон і з того часу не повертався, з часу виїзду відповідача за кордон вони не проживають однією сім`єю та спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна у сторін немає, як і спору про місце проживання дітей. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, але добровільно розірвати шлюб відмовляється, тому вона змушена звернутися до суду. Вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам, так як вона молода і має намір створити сім`ю. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із копій паспортів громадян України та свідоцтва про шлюб видно, що сторони зареєстрували шлюб 01 березня 2019 року (а. с.4-7). Із свідоцтв\~про народження\~видно,\~що під\~час перебування\~у шлюбі\~в сторін\~ народилося\~двоє дітей\~-\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ та\~ [PERSON] ,\~ [INFO] (а. с. 9,10). Із заяви по суті справи видно, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відтак подальше їх перебування у шлюбі буде суперечити інтересам позивачки (а. с.2, 3). При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1073,60 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved