Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Представник ТОВ «Глобал Спліт» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що 08 грудня 2021 року, між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/4246983, відповідно до умов якого, кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 40000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користування. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконала. 23 січня 2023 року, між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір № 3-2023 про відступлення права вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 1/4246983 від 08 грудня 2021 року перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Відповідно, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 62779,66 грн., у зв`язку із порушенням останньою умов кредитного договору, яку він просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала. \~ \~ \~ \~У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, 08 грудня 2021 року, між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/4246983, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 40\~000,00 грн. на строк у 24 місяці з 08.12.2021 року до 07.12.2023 року включно а відповідач зобов`язалася повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користування. Згідно розрахунку заборгованості, у відповідача існує заборгованість за кредитним договором № 1/4246983 від 08 грудня 2021 року в розмірі 62779,66 грн., що складається з: строкової заборгованості\~ - 19817,04 грн., простроченої заборгованості\~ - 20182,96 грн., нарахованих відсотків\~300,00 грн., прострочених відсотків\~6519,66 грн., комісії\~1140,00 грн., простроченої комісії\~14820,00 грн. . 23 січня 2023 року, між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір № 3-2023 про відступлення права вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 1/4246983 від 08 грудня 2021 року перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Згідно з п.2.1. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі Портфеля Заборгованості за цим договором, ТзОВ "Глобал Спліт" заміняє АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Враховуючи той факт, що Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на підставі договору від 23 січня 2023 року відступило право вимоги щодо відповідача на користь позивача ТзОВ «Глобал Спліт» і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512\~та ст.\~513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення у частковому обсязі, виходячи з наступного. Так, згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України\~передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст.\~546,\~548-551 ЦК України\~вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст.\~611,\~612,\~623-625,\~1049,\~1050 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. У зв`язку\~з цим,\~станом на\~12.09.2023 року у відповідача виникла заборгованість\~за кредитним\~договором,\~а саме,\~заборгованість:\~ зістрокової заборгованості\~ - 19817,04 грн., простроченої заборгованості\~ - 20182,96 грн., нарахованих відсотків\~300,00 грн., прострочених відсотків\~6519,66 грн., що підтверджується наданим розрахунком боргу та випискою з рахунку позичальника. Тому, вказана заборгованість на підставі ст.ст.\~526,\~530,\~629 ЦК України\~підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за комісією, то суд виходить з того, що позов не містить жодного обґрунтування нарахування банком комісії та її розміру. Крім тогозгідно правової позиції ВСУ\~у справі\~№ 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1,\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку\~з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так,\~що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час\~укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10\~травня 2007 року №\~168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,\~договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Ураховуючи,\~що позивачем\~не доведено\~правомірність нарахування\~вищевказаної суми\~комісії,\~ суд\~прийшов до\~висновку про\~те,\~що у стягненні з відповідача комісії слід відмовити . За такого, суд прийшов до висновку що з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором у сумі 46819,66 грн., з яких: строкова заборгованість\~ - 19817,04 грн., прострочена заборгованість\~ - 20182,96 грн., нараховані відсотки\~300,00 грн., прострочені відсотки\~6519,66 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача (пропорційно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2001,45 грн. судового збору.

Outcome: partial