Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстровано 11.09.2013 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про що складено актовий запис №557, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі в сторін народилася спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає ті обставини, що у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також, [PERSON] стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 07.06.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.10.2023 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено, надано сторонам строк для примирення 6 місяців, до 05.04.2024 року. 16.10.2023 року позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05.10.2023 року. Постановою Львівського апеляційного суду від 18.12.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05.10.2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідачка у судовому засідання проти задоволення позову не заперечила. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 11.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) зареєстовано шлюб, про що складено актовий запис №557 від 11.09.2023 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » /а. с. 5/. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.06.2017 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, проживають окремо, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved