Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.12.2023 позов [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації залишено без задоволення. 27 грудня 2023 року відповідачем подано до суду заяву про надання доказів витрат на професійну правничу допомогу понесених ним у розмірі 40000,00 грн, які просять стягнути з позивача та таке не вирішено судом у судовому рішенні від 27.12.2023. Відповідна заява направлена позивачу /том 2 а.с. 183-188/. 08 лютого 2024 року відповідачем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат понесених на професійну правничу допомогу, про що подано до суду заяву 27.12.2023. Позивачем направлено до суду заперечення проти заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу /том 2 а.с. 216-228/. Наводить аргументи про те, що відповідачем пропущено строк для подання попереднього розрахунку суми витрат на правничу допомогу; не направлено доказів понесення судових витрат стороні позивача; заявлені витрати на професійну правничу допомогу не співмірні із складністю справи; щодо не надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення позивачу. У судове засідання учасники справи не викликались, у зв`язку із відсутністю необхідності, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе провести засідання без виклику учасників справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши дійсні обставини справи щодо вирішення заявленого питання, суд прийшов наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Із матеріалів справи убачається, що 20 листопада 2023 року між відповідачем та адвокатом Поліщук С. В. укладено договір про надання правової допомоги, що підтверджено копією такого договору / том 2 а.с. 185-186/. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає про те, що відповідно до укладеного договору розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги обчислюється виходячи із того, що година роботи адвоката коштує 4000,00 грн. Обсяг та розрахунок вартості усіх наданих адвокатських послуг, адвокат та клієнт погоджують в акті прийняття-передачі наданих послуг, який підписується спільно (п. 4.1 договору). 27.12.2023 між адвокатом Поліщук С. В. та клієнтом [PERSON] підписано акт здачі-приймання фактично виконаних правничих послуг по договору від 20.11.2023. Наведено опис наданих правничих послуг та визначення їх вартості виходячи з розрахунку 1 година роботи адвоката коштує 4000,00 грн: аналіз наданих клієнтом документів по справі № 758/11799/23 - 2 години 8000,00 грн; збір та аналіз доказів для спростування позову, підготовка клопотання про долучення доказів, підготовка заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, підготовка клопотання про визнання явки позивача обов`язковою - 2 години 8000,00 грн; участь у чотирьох судових засіданнях загальною тривалістю 3 години 12000,00 грн; підготовка письмових пояснень (вступне слово), клопотання про долучення доказів, підготовка пояснень до клопотання про долучення доказів, підготовка пояснень на заперечення позивача, підготовка питань для позивача - 3 години 12000,00 грн, а всього на загальну вартість 40000,00 грн. Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Щодо аргументів сторони позивача про відсутність попереднього розрахунку суми витрат на правничу допомогу відповідачем, то такий проведено стороною відповідача, що підтверджено матеріалами справи /том 2 а.с. 38/; щодо не направлення на адресу позивача документів про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу стороною відповідача, то такі були направлені позивачу, що підтверджено накладною Укрпошти від 27.12.2023 /а.с. 188/. З урахуванням наведеного, беручи до уваги заперечення на заяву про стягнення судових витрат із сторони позивача, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи, що у позові відмовлено повністю, підстави та предмет позову, які були обставинами розгляду у справі №758/11799/23; ураховуючи кількість судових засідань, у яких представник відповідача брав участь; застосовуючи при цьому принцип пропорційності при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу; складання заяв по суті, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 8 000, 00 грн, що відповідає критерію реальності, розумності та співмірності, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, а заяву відповідача задовольнити частково.

Outcome: partial