Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" - Кожухівський Я.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь суму\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№736839925\~від 01\~грудня 2020\~року в\~загальному розмірі\~67\~984,80 гривень,\~з яких:\~19\~500\~гривень -\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~48\~484,80\~гривень -\~сума заборгованості\~за відсотками;\~за Кредитним\~договором №3282503489/598101\~від 08\~грудня 2020\~року в\~загальному розмірі\~13\~600 гривень, з яких: 3 400 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 200 гривень - сума заборгованості за відсотками. Всього просить стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 81 584,80 гривень. Також, позивач просить стягнути з відповідача 2 684 гривні судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що на підставі договору факторингу ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №736839925, укладеним 01\~грудня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] , в сумі 67\~984,80 гривень; за кредитним договором №3282503489/598101, укладеним 08\~грудня 2020 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та [PERSON] , в сумі 13 600 гривень. Взяті на себе зобов`язання відповідачем не виконано в повному обсязі, а тому має заборгованість перед позивачем за вищевказаними кредитними договорами на загальну суму 81 584,80 гривень. Позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 81\~584,80 гривень, а також понесені витрати зі сплати судового збору. У судове засідання представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не з`явився, проте в прохальній частині позову просить розгляд даної цивільної справи проводити без його участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, проте надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає частково, а саме не згодна з сумою нарахованих відсотків, просить розгляд справи провести без її участі. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 736839925, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV4Q9A9, який був надісланий на номер мобільного телефону останнього, про що свідчить п.4 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 19 500 гривень строком на 24 дні, тобто до 25 грудня 2020 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 355,02 % річних. 31 грудня 2020 року укладено Додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01. Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 24 039,60 гривень, з яких: 19 500 гривень - тіло кредиту, 4 539,60 гривень - проценти за користування кредитом. 20 жовтня 2022 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ "Таліон плюс" передало (відступило) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" належні йому права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 736839925 від 01 грудня 2020 року. Згідно із п. 4.1. вищевказаного договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі у встановленій у додатку до цього договору. 06 березня 2023 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було підписано Реєстр прав вимоги № 2 до вищевказаного договору факторингу. У вказаному витязі з реєстру прав вимоги зазначено, що заборгованість [PERSON] за\~кредитним договором\~№ 736839925\~становить 67\~984,80 гривень, з яких: 19 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 48 484,80 гривень - сума заборгованості за відсотками. Також 08 грудня 2020 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №3282503489/598101, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором R13446, який був надісланий на номер мобільного телефону останнього, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 400 гривень строком на 30 днів, тобто до 06 січня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту у розрахунку 2,5 % на добу. Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 5 950 гривень, з яких: 3 400 гривень - тіло кредиту, 2 550 гривень - проценти за користування кредитом. 09 грудня 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 09122021, відповідно до якого ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" передало (відступило) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" належні йому права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №3282503489/598101 від 08 грудня 2020 року. Згідно із п. 1.2. вищевказаного договору факторингу, підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" прав вимоги заборгованості. 09 грудня 2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було складено вищевказаний акт. У витязі з реєстру боржників до вказаного договору факторингу зазначено, що заборгованість [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №3282503489/598101 становить 13 600 гривень, з яких: 3 400 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 10 200 гривень - заборгованість за відсотками. Частиною першою статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Установлено, що кредитні договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подала заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позик, після чого позикодавці надіслали останній за допомогою засобів зв`язку на указаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявниця використала для підтвердження підписання договорів позики. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач [PERSON] відповідним чином зареєструвалася на інтернет-сторінці вищевказаних Товариств, де заповнила заявки на отримання грошових коштів, тобто прийняла пропозицію та електронні договори були укладені. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору відповідно до ст. 638 ЦК України. Всупереч умов укладених кредитних договорів, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а також виконання інших зобов`язань у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами, відповідачем [PERSON] належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорах строк грошові кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість: за Кредитним\~договором № 736839925 від 01 грудня 2020 року, яка складається із суми позики - 19 500 гривень та відсотків за користування позикою в межах строку кредитування за період з 01 грудня 2020 року по 25 грудня 2020 року в сумі 4 539,60 гривень (19500х355,02х24/366/100); за Кредитним\~договором №3282503489/598101 від 08 грудня 2020 року, яка складається із суми позики - 3 400 гривень, відсотків за користування позикою в межах строку кредитування за період з 08 грудня 2020 року по 06 січня 2021 року в сумі 2 550 гривень (3400х912,50х30/365/100). Таким чином, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики та відсотків за користування позикою в межах строку кредитування є доведеною та підлягає задоволенню. Перевіряючи вимогу позивача в частині стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування позикою за кредитним договором №736839925\~від 01\~грудня 2020\~року після 25 грудня 2020 року в сумі 44 309,20 гривень; за Кредитним\~договором №3282503489/598101\~від 08\~грудня 2020\~року після 06\~січня 2021 року в сумі 8 790 гривень, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Зміст зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини другої статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України, має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. З огляду на викладене, нарахування позивачем за Кредитним договором № 736839925\~від 01\~грудня 2020\~року після 25 грудня 2020 року, за Кредитним\~договором№3282503489/598101\~від 08\~грудня 2020\~року після 06 січня 2021 року відсотків за користування кредитом є незаконними. Тому заявлена ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" вимога в цій частині вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені товариством судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 986,61 гривень.

Outcome: partial