Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаним позовом, який обґрунтував тим, що 14 червня 2013 року він придбав дві земельні ділянки: площею 0,0352 га, кадастровий номер - 0520681000:01:005:0365; площею 0,0352 га, кадастровий номер 0520681000:01:005:0366, цільове призначення - для індивідуального садівництва, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Вінницько-Хутірська сільська рада (за межами населеного пункту) відповідно до договорів купівлі-продажу від 14.06.2013, посвідчених приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. Вказує, що протягом багатьох років, починаючи з 2016 року, на зазначених земельних ділянках ним здійснювалося будівництво будинку садибного типу. На даний час будівництво не завершено, будинок не вводився в експлуатацію. В липні 2020 року він отримав з Вінницького міського суду Вінницької області копію ухвали про відкриття провадження у цивільній справі №127/11729/20 за позовом його колишньої дружини [PERSON] до нього про поділ спільного майна подружжя. Так, серед решти документів, до позову було надано копію технічного паспорту, виготовленого станом на 10.05.2019 Приватним підприємством «Київ Буд Консанлтинг»; копію звіту - 0456 про оцінку нерухомого майна, виготовленого 18.05.2020 , а саме: садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 92,0 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Отже, виходячи з вказаних обставин йому стало відомо про те, що державним реєстратором Луценко Є.В. 02 липня 2019 року внесений запис - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:47614434 від 04 липня 2019 року, на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею (92 кв.м. Опис: Дачний будинок літ. «А», мансарда літ. «м/А», гараж літ. «а», погріб літ. «п/а», тераса, ганок, огорожа №1, за адресою : [ADDRESS] . Оскільки він як власник не звертався до державного реєстратора; не оформляв жодного документу, який нібито став підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру; не змінював цільового призначення земельних ділянок , а описові дані внесених відомостей не відповідають фактичному розміру і стану будинку, тому вважає спірну реєстрацію незаконною. Окрім того зазначив, що в день, коли нібито реєстратор прийняв від нього заяву, він взагалі знаходився у м. Києві. Вважаючи вищевказані дії реєстратора незаконними , він звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Луценка Є.В. про визнання його дії протиправними та скасування державної реєстрації. Ухвалою від 21.09.2020 року мою заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №120/4380/20-а. Одночасно, судом було витребувано від відповідача належним чином засвідчені копії усіх документів, які стали підставою для внесення 02.07.2019 відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності садового (дачного) будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що судові засідання неодноразово відкладалися через неявку відповідача і згодом Стрижавською селищною радою Вінницького району було подано письмову заяву про те, що державного реєстратора [PERSON] звільнено і що рішенням 1 сесії Стрижавської селищної ради 8 скликання №12 від 01.12.2020 «Про нову редакцію рішення 1 сесії Стирижавської селищної ради 8 скликання від 20.11.2020 «Про внесення змін до рішення 54 сесії селищної ради 7 скликання від 18.12.2019 №9 «Про затвердження структури штатного розпису виконавчого апарату Стрижавської селищної ради на 2020 рік» (із змінами), зі структури виконавчого апарату Стрижавської селищної ради посаду державного реєстратора Стрижавської селищної ради, яку займав [PERSON] виведено та утворено відділ «Центр надання адміністративних послуг» апарату Стрижавської селищної ради і введено дві посади державних реєстраторів до цього відділу. Ухвалою суду від 17 травня 2021 року було задоволено клопотання представника третьої особи - [PERSON] та закрито провадження в адміністративній справі № 120/4380/20-а за його позовом, оскільки суд дійшов висновку, що даний спір має приватноправовий характер, оскільки існує невирішений цивільний спір про право на об`єкт нерухомого майна. Просить суд визнати протиправними дії державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценка Євгенія Васильовича та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на садовий (дачний) будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 92 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47614434 від 04.07.2019 року; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. 16.09.2021 адвокат Глівінська С.Й. в інтересах третьої особи [PERSON] поштою на адресу суду скерувала письмові пояснення щодо позову, в яких зазначила, що у позовній заяві позивач [PERSON] зазначає обставини, які насправді не відповідають дійсності, що спростовується письмовими доказами. Вказала що, за двома договорами купівлі-продажу від 14.06.2013 була придбана земельна ділянка площею 0,0352 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, за кадастровим номером 0520681000:01:005:0365, яка розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район Вінницько-Хутірська сільська рада та земельна ділянка площею 0,0352 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, за кадастровим номером 0520681000:01:005:0366. яка розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район Вінницько-Хутірська сільська рада. Вказує, що на даних земельних ділянках у 2014 році було побудований дачний будинок з мансардою «м/А», який складається з коридору 4,1м2, коридору 9,1 м2,кімнати 1,8 м2, кімнати 13,9 м2, кухні-вітальні 36,2 м2, комори 1,5м2, туалету 1,7м2, ванної 5,4м2, сходової клітки 2,7 м2, сходової клітки 3,6м2, всього 92,0 м2 загальної площі, з якої 27,7 м2 житлової та 64,3 м2 допоміжної площі, господарські будівлі: гараж 50,1 кв.м.-літ «а», погріб -18,1 кв.м. літ «п/а», тераса 20,9 кв.м., ганок 8,5 кв.м. огорожа №1. Технічний паспорт на цей будинок був виготовлений 10.05.2019; рішення про державну реєстрацію цього будинку проведено державним реєстратором Луценко Євгеном Васильовичем №47614434 від 04.07.2019, а будинку присвоєна адреса [ADDRESS] Даний будинок та земельні ділянки являються об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю [PERSON] та власністю колишнього її чоловіка [PERSON] , однак усі правовстановлюючі документи на зазначене майно були видані на ім`я позивача. Вказує, що в позові позивачем зазначено, що на даний час будівництво будинку не завершено, тобто будинок не вводився в експлуатацію, однак дана обставина не відповідає дійсності, оскільки даний будинок введений в експлуатацію, про що свідчить Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 10.05.2019. Далі [PERSON] були подані документи до Державного реєстратора речових прав та їх обтяжень [PERSON] Стрижавської селищної ради Вінницького району, Вінницької області документи для реєстрації права власності на новостворений об`єкт. Підставою для державної реєстрації права власності були: технічний паспорт, виготовлений ПП «Київ БУДКОНСАЛТИНГ» 10.05.2019, Витяг з Рішення Вінницької міської ради про присвоєння адреси №1530 від 13.06.2019, декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 16.05.2019 за №ВН141191360293, заява [PERSON] - абсолютно повний перелік документів, передбачений вимогами п.41 Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127. Саме цим Порядком регламентується процедура державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна. Щодо твердження позивача про те, що фактична площа будинку є значно більшою ніж зазначено у Державному реєстрі прав, вказує, що згідно відомостей, зазначених у технічному паспорті, виготовленому КП «ВМБТІ» 17.07.2020, є примітки про самочинне перепланування приміщень та самочинне пробиття дверного прорізу. Вказує, що підставою для проведення технічної інвентаризації КП «ВМБТІ» був саме технічний паспорт первинної технічної інвентаризації, виготовлений ПП «Київ БУДКОНСАЛТИНГ» 10.05.2019. Після цього, позивач самочинно здійснив переобладнання приміщення будинку та замовив технічну інвентаризацію у КП «ВМБТІ», яка була проведена 17.07.2019 - після дати Державної реєстрації права власності -02.07.2019. Так, внаслідок здійснення позивачем дверного прорізу між приміщенням 1-2 (коридор) та приміщенням І (гараж) - збільшилася площа самого будинку, оскільки таким чином господарська будівля гаражу об`єдналася із житловим приміщенням. У техпаспорті КП «ВМБТІ» міститься примітка, що документ, що підтверджує прийняття до експлуатації пробиття дверного прорізу між приміщеннями І та 1-2 в розпорядженні позивача відсутній. Так само і приміщення горища, позивач переобладнав в мансардний поверх в якому без документів прийняття до експлуатації утворив приміщення 1-11 (передпокій) та приміщення 1-12 (ігрова). Дані конструкції виготовлені з легкого гіпсокартону та легко і швидко монтуються. Окрім того. позивач самочинно звів будівлі літ. м/А, м/а. Вказує, що в протиріч зазначеному у позові, земельні ділянки зазначені у державному реєстрі прав «для індивідуального садівництва» - не змінено їх цільове призначення. Зазначено як, в договорах на момент їх придбання. Тому при реєстрації права власності на будинок, державний реєстратор не вніс жодних відомостей, які протирічать законодавству. У зв`язку із вищевикладеним, просить суд в позові відмовити повністю ( Т.1 а.с.66-70). 29.09.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, підписаний селищним головою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Михайлом Демченком, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] до Стрижавської селищної ради в повному обсязі, з огляду на таке. Вказує, що порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі Порядок) визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Зазначає, що 04.07.2019 державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценком Є.В. здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47614434. Згідно пункту 9 Порядку державний реєстратор під час формування та реєстрації заяви відповідно до закону встановлює особу заявника. Так, позивачем були надані державному реєстратору оригінали документів для реєстрації права власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які відповідали пункту 41 Порядку. Після чого, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор прийняв рішення щодо державної реєстрації прав. Оскільки документи, які були подані [PERSON] державному реєстратору відповідали вимогам законодавства, тому 04.07.2019 була проведена державна реєстрація права власності на новозбудований будинок з господарськими будівлями та спорудами. Після проведення державної реєстрації права власності, [PERSON] отримав Витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію з підписом та печаткою державного реєстратора. Отже представник відповідача вважає, що державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Є.В. діяв у спосіб та порядок, передбачений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухомі майно та їх обтяжень», зареєстрував право власності на будинок згідно поданих позивачем документів ( Т.1 а.с.90-92). 10.10.2023 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача - [PERSON] через канцелярію суду подала письмові пояснення, в яких зазначила, що постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 р. №923 (редакція 20 травня 2009 р. №534) «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», чітко вказано що для прийняття в експлуатацію приватних житлових будинків садибного типу, садових і дачних будинків проводиться за результатами технічного обстеження будівництва таких об`єктів. Тобто державою визначений певний перелік документів, які потрібно подати для введення будинку в експлуатацію, а саме: документи на право власності на земельну ділянку; зареєстроване в органах ДАБІ повідомлення про початок виконання будівельних робіт (отримане позивачем 03.09.2013) та технічний паспорт, внесений до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (отриманий позивачем 10.05.2019). Вказує, що всі вищевказані документи позивач подав до органу архітектури (в тому числі і технічний паспорт на будинок) та отримав Декларацію про готовність до експлуатації об`єкту №ВН 141191360293 від 14.05.2019, на якій споїть його особистий підпис. З вище вказаного випливає висновок, що позивач повідомляє суду неправдиву інформацію про те що він не замовляв проведення технічної інвентаризації будинку та не отримував технічний паспорт на будинок. Також зазначає, що під час проведення процедури технічної інвентаризації їхнього будинку, позивач був присутній і допомагав проводити виміри будинку інженерам, а саме тримав рулетку, показував приміщення, відчиняв двері. Представники БТІ підтверджують факт присутності позивача на момент проведення інвентаризації будинку, оскільки погоджували з ними технічні питання щодо будинку. Крім цього, вказує, що для присвоєння адреси особа має подати відповідні документи, а саме: заяву про присвоєння адреси об`єкту; копію документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку; копію документа, що посвідчує особу заявника; копію документа на отримання права виконання будівельних робіт; копію документа про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію. Позивач подав до виконавчого комітету Вінницької міської ради весь вищевказаний перелік документів, як того потребує законодавство, в тому числі і Декларацію про готовність до експлуатації об`єкту №ВН 141191360293 від 14.05.2019, в результаті чого і була проведена державна реєстрація права власності на новозбудований будинок з господарськими будівлями та спорудами. 01.02.2024 представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився; при цьому в матеріалах справи міститься клопотання селищного голови [PERSON] , в якому останній просить суд розгляд даної справи проводити без участі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за наявними матеріалами у справі ( Т. а.с.101, 145-148) Також, в дане судове засідання не з`явився представник третьої особи- адвокат Болманенко О.О., не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд, вислухавши міркування присутніх учасників справи, які не заперечували, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача та третьої особи. В даному судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шикунова А.О. підтримали позов у повному обсязі з підстав зазначених у ньому, просили його задовольнити повністю. Так, позивач [PERSON] суду пояснив, що під час проведення процедури технічної інвентаризації будинку він був присутній та допомагав проводити виміри будинку інженерам, а також документи, які містяться в матеріалах інвентаризаційної справи, зокрема на: а.с.38 (опис побудови); а.с.39,40 (ескізи обмірів по [ADDRESS] ); а.с.43 (додаткова угода №6851 від 16.07.2020) та а.с.44 (заява від 16.07.2020) дійсно підписував особисто саме він. При цьому договір №6854 від 16.07.2020 він не підписував. Також , доповнив, що заяв і договорів він ніяких не підписував, своїх правомірних дій сільська рада не довела, документи щодо закінчення будівництва він не отримував, у декларації його підпису немає. Також вказав, що державного реєстратора [PERSON] він не бачив взагалі, до нього не звертався , підписи ніде не ставив, ніякі заяви не подавав. Суду зазначив, що він разом із колишньою дружиною проживали в будинку 11 місяців, і його колишня дружина на той час мала доступ до всіх документів і до будівельного паспорта. Пояснив, що вона працює ріелтором, і може знайти допомогу для реєстрації будинку. Після нібито реєстрації в Стрижавській сільській раді, третя особа [PERSON] одразу подала заяву на розлучення та документи на поділ майна. Вважає, що в справі є документи з його як підробленим підписом, так і з справжнім підписом. Вважає що державну реєстрацію будинку ініціювала без його згоди його колишня дружина [PERSON] , яка мала доступ до оригіналів документів. Представник позивача - адвокат Шикунова А.О. в судовому засіданні суду зазначила, що обставини на які посилався позивач знайшли своє відображення, адже відсутній документ з підписом заявника, що б давало реєстратору можливість внести реєстрацію права власності. Вважає, що відповідач не надав документів, де є справжній підпис позивача, що спростовує той факт, що саме позивач звертався до державного реєстратора для проведення державної реєстрації спірного будинку. Оскільки відповідач не довів правомірність своїх дій, тому просить задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог, вважає, що дії державного реєстратора [PERSON] є правомірними, він все розписав, які саме документи потрібно для того, аби зареєстрували об`єкт нерухомості. Вказує, що так як у них є спори у Вінницькому міському суді Вінницької області, її колишній чоловік хоче це все скасувати. Суду зазначила, що якщо людина не планує вводити будинок в експлуатацію, тоді навіщо підписувати стільки документів, скільки підписав позивач [PERSON] . Наразі в спірний будинок їздить їх спільний син, і він введений в експлуатацію, тому просить відмовити в позові у повному обсязі. Окрім того, в судовому засіданні 08.06.2023 представник третьої особи - адвокат Болманенко О.О. також заперечував щодо позовних вимог, вважає, їх необґрунтованими, оскільки даний будинок є предметом поділу майна як набутого на період шлюбу по інший справі в міському суді. Щодо процедури державної реєстрації, то вважає її законною, оскільки заява від позивача існує; позивачем до реєстратора був поданий пакет документів, копії яких містяться в матеріалах справи. Зазначив, що в 2013 році позивач набув право власності на земельну ділянку, після чого він звернувся до державної архітектурної інспекції, а після здійснювалося будівництво будинку. В 2013 році позивач звернувся до фірми "Київбудконсалтинг" і здійснив технічну інвентаризацію будинку, при цьому, були присутні як позивач так і третя особа [PERSON] . Потім на підставі технічного паспорту позивач звернувся і отримав декларацію про готовність і експлуатацію об`єкту, після чого звернувся до Вінницької міської ради в травні-червні 2019 року із заявою про присвоєння адреси будинку по [ADDRESS] . В подальшому, позивач звернувся до державного реєстратора і надав йому всі документи і державний реєстратор здійснив реєстрацію. Станом на 2019 рік була одна технічна інвентаризація, у 2020 році позивач зробив нову технічну інвентаризацію, тому говорити, що це інший об`єкт -невірно, адже кадастровий номер земельної ділянки не змінювався. Також зазначив, що оригінали документів державному реєстратору міг надати лише власник, а те, що позивач говорить, що він на той час знаходився у місті Києві, то всім відомо, що договір можна укласти шляхом електронного надсилання, в договорі не зазначається час, коли саме був укладений договір. Тому вважає, що повністю законно було здійснено реєстрацію, а тому просив відмовити у задоволені позову. Вислухавши вступне слово позивача його представника, третьої особи та її представника, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи КП «ВМБТІ» №137463, та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та такими, що підлягає відмові у задоволені, виходячи з такого. З копії паспорту позивача серії [NUMBER] , виданого 16.02.2001, судом встановлено, що позивач з 30.11.2011 перебував із третьою особою в даній справі [PERSON] в реєстрованому шлюбі (Т.1 а.с.6-7) З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 2607, виданого 22.09.2021 судом встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з гр. [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » ( Т.1 а.с.129) 14.06.2013 позивач, придбав дві земельні ділянки: площею 0,0352 га, кадастровий номер - 0520681000:01:005:0365 та площею 0,0352 га, кадастровий номер 0520681000:01:005:0366, цільове призначення - для індивідуального садівництва, які розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Вінницько-Хутірська сільська рада (за межами населеного пункту), в межах згідно з планом, про що свідчать копії договорів купівлі-продажу від 14.06.2013, посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. та зареєстровані в реєстрі за №390 та №392 (Т.1 а.с.8-9,11-12). З копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.06.2013 , судом встановлено, що власником вищевказаних земельних ділянок вказаний [PERSON] (Т.1 а.с.12,13). Згідно копії витягу з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1530 від 13.06.2019, дачному будинку на бувших землях Вінницько-Хутірської сільської ради гр. [PERSON] , розташованому на земельних ділянках площею 0,0352 га, кадастровий номер - 0520681000:01:005:0365 та площею 0,0352 га, кадастровий номер 0520681000:01:005:0366, присвоєно адресу: [ADDRESS] (Т.1 а.с.170). Також з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, судом установлено, що [PERSON] є власником садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 92 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; підстави виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер: 19-0059-ТП, виданий 10.05.2019, видавник: ПП "КИЇВ БУД КОНСАЛТИНГ"; Витяг з рішення про присвоєння адреси, серія та номер: 1530, виданий 13.06.2019, видавник: Вінницька міська рада; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ВН 141191360293, виданий 16.05.2019, видавник: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, Документ отримано з ЄРД (Т.1 а.с.14). З копії технічного паспорта на садовий (дачний) будинок з господарськими будівлями та спорудами №б/н по [ADDRESS] , виготовленого 10.05.2019 ПП "Київ буд консалтинг" на замовлення [PERSON] , вбачається, що вказаний будинок складається з дачного будинку літ. «А», мансарди літ. «м/А», гаражу літ. «а», погребу літ. «п/а», тераси, ганку та огорожі №1 (Т.1 а.с.16-21). Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта будівництва якого здійснено на підставі будівельного паспорта, зареєстровану Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області 16.05.2019 №ВН141191360293, дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 92,0 кв.м., введено в експлуатацію, що підтверджується копією вказаної декларації (Т.1 а.с.71-72). 02.07.2019 позивач [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень садового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (Т.1 а.с.33-34) та рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Стрижавської селищної ради Луценком Є.В. №47614434 від 04.07.2019, розглянувши вказану заяву та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, вирішено провести державну реєстрацію права власності на вищевказаний садовий будинок (Т.1 а.с.35). Не погоджуючись із діями державного реєстратора Луценка Є.В., щодо державної реєстрації права власності на садовий (дачний) будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 92 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , позивач [PERSON] звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації права власності (справа №120/4380/20-а. Однак ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 задоволено клопотання представника третьої особи - [PERSON] та закрито провадження в адміністративній справі № 120/4380/20-а, оскільки даний спір має приватноправовий характер, оскільки існує невирішений спір про право, і дані правовідносини не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства у зв`язку з тим, що адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на об`єкт нерухомого майна (Т.1 а.с.38-40). Згідно копії письмових пояснень держаного реєстратора Луценка Є.В., адресованих Вінницькому окружному суду та адвокату Глівінській С.Й., судом убачається, що він, особисто здійснював дану реєстрацію, як державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно ним було встановлено особу заявника - [PERSON] , згідно його паспорту громадянина України та внесені його паспортні дані до Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. [PERSON] також були надані оригінали документів для реєстрації права власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ВН141191360293 від 16.05.2019 року, технічний паспорт від 10.05.2019 року, витяг з рішення про присвоєння адреси №1530 від 13.06.2019, в свою чергу державний реєстратор їх перевірив на відповідність вимогам чинного законодавства, встановив їх належність та прийняв до проведення реєстраційних дій. Вказані пояснення посвідчені 27.04.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. та зареєстровано в реєстрі за №2926, що підтверджується копією вказаних пояснень (Т.1 а.с.77). Крім цього, 16.07.2020 між КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» та [PERSON] було укладено договір №6854, предметом якого є проведення первинної технічної інвентаризації приватного дачного будинковолодіння, з виготовленням технічного паспорту, який розташований за адресою [ADDRESS] (Т.1 а.с.25). Так, згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленого 17.07.2020 КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] , загальна площа вказаного будинку становить 216,9 кв.м., та який складається з житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», «м/А» - мансарда, «м/а»-мансарда», «а1» - тераса/ганок, о/я - оглядова яма, «п/а» - погріб, огорожа №1, №2 - хвіртка, №3 - ворота, №4 - вигрібна яма, №5 - колодязь (Т.1 а.с.26-30). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. На підставі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень , викладених в ст.60 СК України (в редакції закону ( 09.06.2013) на час укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок (14.062013), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні позивач не заперечував, що вищевказані земельні ділянки купувалися ним в період шлюбу із [PERSON] , як не заперечував і того, що дачний будинок на вказаних земельних ділянках будувався також в період шлюбу із третьою особою по даній справі, отже це нерухоме майно є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Однак, коли він отримав в липні 2020 року з Вінницького міського суду Вінницької області копію ухвали про відкриття провадження у цивільній справі №127/11729/20 за позовом його колишньої дружини [PERSON] до нього про поділ спільного майна подружжя та пакет документів до позову, він не погодився із тим, що саме ним була проведена державна реєстрація спірного будинку, крім того, він не згодний із оцінкою будинку та його квадратурою, що спонукало його звернутися до суду 09.06.2021 із даним позовом , однак вже до Вінницького районного суду Вінницької області за місцем знаходження відповідача. В пунктах 8.13, 8.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року (справа N 910/15792/20 (провадження N 12-31гс22)) зазначено про те, що «згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути як необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту, так і необхідність вчинення позивачем інших, ніж виконання судового рішення, дій. За загальним правилом один спір треба вирішувати у межах одного судового процесу в одній судовій юрисдикції. Інакше кажучи, не допускається вирішення одного спору у декількох судових справах, зокрема у різних судових юрисдикціях (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі N 462/5368/16-ц (п. 44), від 22 вересня 2020 року у справі N 910/3009/18 (п. 63), від 19 січня 2021 року у справі N 916/1415/19 (п. 6.13), від 26 січня 2021 року у справі N 522/1528/15-ц (п. 82), від 02 лютого 2021 року у справі N 925/642/19 (п. 50), від 06 квітня 2021 року у справі N 910/10011/19 (п. 94), від 20 жовтня 2021 року у справі N 9901/554/19 (п. 19), від 08 лютого 2022 року у справі N 209/3085/20 (п. 24), від 21 вересня 2022 року у справі N 908/976/19 (п. 5.6)). Звернення позивача до неналежного відповідача у цій справі також зумовило ініціювання позивачем ще декількох позовних проваджень в судах господарської та адміністративної юрисдикції з метою захисту своїх прав. Зокрема, за даними ЄДР судових рішень вбачається наявність на даний час судових проваджень у справах N 640/18667/20, N 754/16033/18, N 910/10287/21, які зупинені». В даній цивільній справі судом встановлено та учасниками справи підтверджено, що в липні 2020 року [PERSON] (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача в даній справі) звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області (справа № 127/11729/20) із позовом до [PERSON] (позивача в даній справі) про поділ спільного майна подружжя (об`єктів нерухомого майна: дачного будинку та двох земельних ділянках площею 0,0352 га, кадастровий номер - 0520681000:01:005:0365 та площею 0,0352 га, кадастровий номер 0520681000:01:005:0366 за адресу: [ADDRESS] на яких розташований вищевказаний будинок). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2021 провадження в цивільній справі № 127/11729/20 - зупинено до набрання законної сили рішення в даній цивільній справі № 128/1611/21 ( Т 1 а.с.103) Так, в пунктах 33-45 постанови від 12 грудня 2018 року Велика Палата Верховного Суду в справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512 цс 18) вказала, про те : «33. Відповідно до частини третьої статті 368 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом (частина перша статті 370 ЦК України); 34. Спірні правовідносини виникли у позивача з третьою особою щодо визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок і земельну ділянку та їх поділ. Позивач вказала, що у провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває справа N 2-4983/11 за зверненням позивача до третьої особи, зокрема, про поділ у натурі житлового будинку та земельної ділянки як спільної сумісної власності подружжя. Для того, щоби уможливити поділ цих об`єктів нерухомого майна у справі N 2-4983/11, позивач звернулася до суду з позовом у справі N 570/3439/16-ц; 35. Третя особа у заяві від 1 листопада 2017 року у справі N 570/3439/16-ц зазначила, що позивач оспорює її право власності у справі N 2-4983/11, провадження в якій Рівненський районний суд Рівненської області 1 грудня 2017 року зупинив до вирішення справи N 569/19218/13-ц; 36. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вважає, що державний реєстратор є неналежним відповідачем у справі N 570/3439/16-ц стосовно внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності на житловий будинок і земельну ділянку за третьою особою. Належним відповідачем у такій справі має бути третя особа, з якою позивач, на її думку, має право спільної сумісної власності на вказані об`єкти. 37. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. 38. Отже, помилковими є висновки судів першої й апеляційної інстанцій, які задовольнили позов до державного реєстратора про відновлення шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності третьої особи на житловий будинок і земельну ділянку. 39. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). 40. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). 41. Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 42. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України у вказаній редакції). 43. Велика Палата Верховного Суду вважає, що за наявності у позивача та третьої особи іншого спору про поділ спільної сумісної власності неефективним є обраний позивачем спосіб відновлення права шляхом внесення до відповідного державного реєстру записів про державну реєстрацію права власності на житловий будинок і земельну ділянку за третьою особою, а доводи позивача щодо необхідності саме такого відновлення її права - необґрунтованими. 44. Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту не призводить до відновлення її прав, а можливість звернення позивачем до суду для відновлення права власності третьої особи на нерухоме майно, на яке позивач претендує в іншій судовій справі, процесуальний закон не передбачає; 45. Оскільки право власності на житловий будинок і земельну ділянку вже було зареєстрованим раніше, то питання про те, чи були ці об`єкти нерухомого майна зареєстрованими за третьою особою саме під час її перебування з позивачем у шлюбі, а також про те, чи поширюється на вказані об`єкти режим спільної сумісної власності подружжя, можуть бути вирішені у спорі позивача з третьою особою про поділ спільної сумісної власності подружжя». Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] звернувшись до суду із даним позовом до відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області «про визнання протиправними дії державного реєстратора та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна », третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , обрав неефективний спосіб свого захисту. В рішенні у справі «Ейрі проти Ірландії» від 09.10.1979 ЄСПЛ зазначив, що «позивач має право на захист свого порушеного права у той спосіб, який сам обрав (якщо такий спосіб передбачений законом), а суд повинен захистити таке порушене право у обраний саме позивачем спосіб, навіть якщо він є менш ефективним, ніж інші, у спірних правовідносинах, а не замість нього вирішувати, яким саме чином (в який спосіб) позивач має захищати своє порушене право». Так, під ефективним поновленням слід розуміти реальний позитивний вплив судового рішення про задоволення позову на виявлену під час судового розгляду обставину порушення / невизнання / оспорення або запобігання виникненню спору щодо права, на захист якого був поданий позов. Водночас відмова в позові з підстав обрання неефективного способу захисту може мати місце тоді, коли в судовому процесі відсутній будь-який сенс у розрізі питання щодо реальної можливості захисту прав позивача в обраний ним спосіб. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed