Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

04.12.2023 до суду надійшов зазначений позов в якому позивачка вказує, що 25 квітня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Шлюб було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 348. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними фактично припинені з серпня 2023 року та мають лише формальний характер. Вказуючи на ряд підстав, зазначає, що примирення і збереження шлюбу між ними є недоцільним. Позивачка, посилаючись на викладені обставини та на ст. ст. 56, 105, 110 СК України, ст. 175 ЦПК України, просить суд: розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 25 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 348. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Ухвалою від 11.12.2023 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з виклику сторін, судовий розгляд справи по суті призначено на 15.01.2024. Позивачка та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження та про розгляд справи судом у спрощеному провадженні ( а.с. 29, 30, 31, 32). Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст. 278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо. 15.01.2024 відповідач та його представник в судовий розгляд з`явилися, однак судовий розгляд справи не відбувся, через неявку позивачки в судове засідання та не повідомлення нею суду про причини своєї відсутності, за таких обставин судове засідання відкладено на 25.01.2024. Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просить суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просить позов задовольнити і розірвати шлюб. Зазначила, що складу суду довіряє ( а.с. 42). Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання належним чином повідомленні. Подали до суду заяви, якими просили судовий розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Складу суду довіряють, підстав для відводу не вбачає ( а.с.37, 38). За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 25 квітня 2014 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис № 348. Після укладення шлюбу позивачка стала носити прізвище « [PERSON] » ( а.с. 13). Подружжя має спільного сина - [PERSON] , [INFO] ( а.с.12). В позовній заяві позивачка зазначає, що з серпня 2023 року сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені та мають лише формальний характер. Проживаючи за однією адресою, фактично шлюбні відносини не підтримують. Мають різні сімейні бюджети. Позивачка зазначала, що подальше проживання як подружжя є неможливим, що пов`язано із діями відповідача, як то: зрада з іншою жінкою, домашнє насильство, агресивне ставлення до дитини. Наявність між ними напружених стосунків негативно впливає на психологічне здоров`я дитини. З грудня 2023 року подружжя проживає за різними адресами. Зазначені обставини відповідач визнав у своїй заяві поданій до суду про визнання позовних вимог ( а.с. 38). Причиною розірвання шлюбу є діаметрально протилежні погляди на сім`ю та життя взагалі, які виникли на грунті сімейно-побутових сварок та за наявності домашнього психологічного та фізичного насильства. Примирення між подружжям неможливе. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги викладене, обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і ту обставину, що подружжя не підтримує сімейно-шлюбні стосунки з серпня 2023 року, та фактично з грудня 2023 року проживають за різними адресами, небажання сторін примиритися, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, а відповідача не заперечувати проти таких дій, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам як чоловіка і дружини, так і інтересам їх неповнолітнього сина. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачка при зверненні до суду сплатила судові витрати у виді судового збору у розмірі - 1073,60 гривень, отже з відповідача на її користь стягуються судові витрати у розмірі судового збору, визначеного державою для розгляду справ даної категорії.

Outcome: approved