Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

31.10.2023 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 24.03.2009 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Нижанковицької селищної ради Старосамбірського району Львівської області, за актовим записом №3. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що з 2023 року вони з відповідачем подружнім життям не проживають, не виконують разом сімейні обов`язки, фактично шлюбні стосунки розірвані, спільного господарства не ведуть. Позивачка на примирення не згодна та переконана, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Діти проживають з позивачкою. Спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки між сторонами часто виникають конфлікти та суперечки, позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу може суттєво вплинути на дитячу психіку. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023 справу передано для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 01.11.2023 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.01.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,в порядку, передбаченому частиною 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки не відомі. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 24 березня 2009 року у Виконавчому комітеті Нижанковицької селищної ради Старосамбірського району Львівської області, за актовим записом №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 жовтня 2023 року. За час шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 27.08.2009, серії [NUMBER] , виданого 10.11.2011 та серії [NUMBER] , виданого 12.05.2015. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, вона втратила почуття любові до відповідача, подальше збереження шлюбу є неможливим, з 2023 року сторони не підтримують сімейних зв`язків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, на примирення не згодна. Відповідач у судове засідання не з`явився, пояснень чи заперечень щодо позову не надав. Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що сторони подружнім життям не проживають, на даний час спільного господарства не ведуть, сімейне життя у сторін не склалося через втрату почуття взаємної любові, фактичного припинення спільних зобов`язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім`ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності один перед одним. Частиною 1 статті 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги стійке волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу з відповідачем та встановлені судом обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд прийшов до переконання, що шлюб, при таких обставинах, слід розірвати, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved