Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) до [PERSON] (Паспорт ID № [NUMBER] , РНКОПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) про стягнення коштів в розмірі 1 000 доларів США . Ухвалою Київського\~районного суду\~м.\~Одеси від 01 вересня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що15.12.2022 року позивач, [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 1 000 доларів США, борг відповідач повинен був повернути борг, але незважаючи на обов`язок повернути кошти його не виконує, кошти не повертає. Позивач повідомив [PERSON] , що він змушений звернутися до суду з позовом про стягнення коштів. Від позивача та його представника адвоката Тищенко С.Ю. надійшла заява про розгляд справи без його участі, якою вони позов підтримують у повному обсязі з урахуванням наданих доказів, пояснень. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, під час розгляду справи відзиву, клопотань, заяв не надходило.. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України зазначено, що\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, враховуючи повторну неяку відповідача, постановляє заочне рішення, вивчивши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. За дослідженими матеріалами справи, судом встановлено, що 15.12.2022 року позивач, [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 1 000 доларів США, що підтверджується розпискою. Стаття 526 ЦК України, наголошує - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 1047 ЦК України, передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Статтею 1046 ЦК України, визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України, визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України, визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Стаття 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року, справа № 373/2054/16-ц, «Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству». Суд враховує практику Верховного Суду, а саме Постанову Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 524/6346/16-ц (провадження № 61-23806св18) http://reyestr.court.gov.ua/Review/82857624, Постанову Верховного Суду від 06 грудня 2018 року по справі № 521/14951/16-ц (провадження № 61-40885св18) http://reyestr.court.gov.ua/Review/78589412. Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить до переконання, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.\~

Outcome: approved