Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, в розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно на повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 23-х років або до припинення навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що 09 квітня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 05 листопада 2020 року було розірвано на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Донька є студенткою І курсу денної форми навчання Навчально - наукового інституту права Київського національного університету імені Тараса Шевченка, навчається за кошти фізичних осіб, стипендію не отримує. Відповідно до договору № 2806/1 ІП про надання платної освітньої послуги від 30.08.2023 року вартість навчання на рік становить 62 800,00 грн, плата вноситься щосеместрово. Вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 251 200,00 грн. В зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі та організації навчального процесу на належному рівні у доньки виникла необхідність придбання нової оргтехніки для можливості дистанційного навчання, крім того вона витрачає кошти на проїзд до місця навчання, а так як навчається на денній формі навчання позбавлена можливості знайти відповідну роботу, яка б покривала її витрати на навчання. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] повернулися до суду, як неотриманні відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області ( а.с.13). Із копії рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2020 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с.14). [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Згідно з довідкою Навчально - наукового інституту Київського національного університету імені Т. Шевченка № 042/1735 від 05.09.2023 року, [PERSON] , є здобувачкою І курсу денної форми здобуття освіти першого ( бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 081 « Право» освітньої програми « Право» Навчально -наукового інституту права Київського національного університету імені Т. Шевченка з 01.09.2023 року і закінчує навчання 30.06.2027 року. Навчається за кошти фізичних та або юридичних осіб. Стипендію не отримує ( а.с.9). Відповідно до договору № 2806/1 ІП про надання платної освітньої послуги від 30.08.2023 року вартість навчання на рік становить 62 800,00 грн, плата вноситься щосеместрово. Вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 251 200,00 грн (а.с.18-21). У зв`язку з навчанням на денній формі навчання, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, а відсутність матеріального утримання у зв`язку з досягненням нею повноліття поставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач працездатний, але не надає матеріальної допомоги повнолітній дитині, що продовжує навчання. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, що також визначено у ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно з якою суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином; також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місце його знаходження. Оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що він не в змозі надавати своїй доньці матеріальну допомогу, відсутні відомості стосовно перебуванні у відповідача інших дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні, суд вважає за можливе заявлені вимоги про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі. Суд враховує те, що [PERSON] навчається на денній формі, безспірно потребує матеріальної допомоги, дані про особу позивача, її матеріальне становище, матеріальне становище відповідача, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.10.2023 і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд виходить з такого. В позовній заяві позивачка вказує, що її витрати на професійну правничу допомогу склали 10 000,00 грн. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до позову не надано ані в договорі про надання правової допомоги, ані звіту про надання правової допомоги згідно договору, ані в рахунку на оплату правової допомоги Враховуючи, що понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у справі, яку розглядає суд, не підтверджено належними доказами, підстави для стягнення з відповідача 10 000,00 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Враховуючи наведене,

Outcome: approved