Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

У липні 2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», [PERSON] , треті особи - Одеська міська рада, державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради - Єременко Іван Миколайович, [PERSON] , у якому просила суд: -визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації, видане Департаментом міського господарства Одеської міської ради за №261479 вiд 09.03.2021, про передачу квартири [ADDRESS] , загальною площею 66,8 кв.м., житлової площею 38,3 кв.м. у приватну власність [PERSON] ; -визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності від 09 березня 2021 року за № 261479, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3-31948, видане Департаментом міського господарства Одеської міської, яке посвідчує що квартира [ADDRESS] , загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м. належить на правах приватної власності [PERSON] ; -скасувати рішення Державного реєстратора, Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Івана Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкритим розділом), індексний номер: 275152913 від 16.09.2021 12:56:08, номер запису про право власності/довірчої власності: 43990487, дата та час державної реєстрації 14.09.2021 15:26:51, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2457010451100 та скасувати запис про право власності/довірчої власності: 43990487, дата та час державної реєстрації 14.09.2021 15:26:51 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та реєстрі прав власності на нерухоме майно, який був внесений на підставі рішення державного реєстратора, Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Івана Миколайовича, індексний номер: 60401036 від 16.09.2021 12:51:30, згідно з яким власником квартири [ADDRESS] е [PERSON] , на підставі заяви з реєстраційним номером:47854465, від 14.09.2021, заявник [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Після звернення до нотаріуса позивачу стало відомо, що 09.03.2021 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради було видано розпорядження органу приватизації за №261479 вiд 09.03.2021, про передачу квартири [ADDRESS] , загальною площею 66,8 кв.м., житлової площею 38,3 кв.м. у приватну власність [PERSON] , також, 09.03.2021 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради було видане Свідоцтво про право власності № 261479 , та 16.09.2021 року державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради було внесено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та [PERSON] . Зазначила, що у 2010 році до Малиновського районного суду м. Одеси звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з зустрічним позовом про вселення. 24 листопада 2010 [PERSON] та [PERSON] , були зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року, в рамках розгляду справи 2/1519/8272/11. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 05.10.2011 року, касаційну скаргу [PERSON] , що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] - задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16.08.2010 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року скасовано, справу передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 28 травня 2014 року первісний позов по справі та зустрічна позовна заява були залишені без розгляду. У зв`язку з чим [PERSON] звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради з заявою про її реєстрацію та реєстрацію [PERSON] , про що Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради були надана довідка № Г5-84583-ф/л від 03.06.2022 року та № Г5-84596-ф/л від 03.06.2022 року. А отже, на час приватизації [PERSON] квартири та видання 09 березня 2021 року розпорядження органом приватизації Департаментом міського господарства Одеської міської ради, було вже не чинним рішення суду про визнання позивачів такими, що втратили право користування спірною квартирою, що стало підставою для зняття їх з реєстрації в ній, а тому, станом на 09 березня 2021 року була відсутня підстава для приватизації 1/1 квартири [PERSON] , оскільки скасоване судове рішення жодних правових наслідків не породжує. 26 жовтня 2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась представниця [PERSON] з зустрічним позовом до [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] , за участі третіх осіб - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, у якому просила суд: -визнати [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] ; -зняти [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] з реєстрації місця проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що 04.03.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, починаючи з дня укладання шлюбу [PERSON] та [PERSON] разом зі своїми батьками проживали однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] . Право на проживання в даній квартирі було отримано батьками [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] на підставі ордеру № 4032 від 23 січня 2001 року. Ордер був виданий на проживання в квартирі для сім`ї складом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] був єдиним наймачем квартири, який фактично проживав в ній зі своїми батьками та дружиною, та єдиним, хто звернувся з заявою про приватизацію квартири, після чого отримав розпорядження органу приватизації та Свідоцтво про право власності на спірну квартиру від 09 березня 2021 року за № 261479. [INFO] [PERSON] помер, за життя ним було складено заповіт, яким він все своє майно заповідав своїй дружині - [PERSON] . Від попереднього шлюбу у [PERSON] народилась донька - [PERSON] , яка після розірвання шлюбу батьків залишилась проживати разом з матір`ю за іншою адресою, що підтверджується довідкою Малиновського районного відділу Одеського міського управління МВС в Одеській області від 10.06.2008 року. Вказали, що у черві 2022 році, тобто вже після реєстрації права власності на квартиру, а також після смерті свого батька, [PERSON] звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг ОМР про реєстрацію її місця проживання та місце проживання її сина у спірній квартирі. Зазначили, що [PERSON] та її син жодного дня не проживали у спірній квартирі, та не утримували її, не вчиняла жодних дій на право приватизації, [PERSON] не піклувалась про свого батька, діда та бабу, не несла витрат на їх лікування та поховання, у зв`язку з чим, просили суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації місця проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2022 року позовна заява була залишена без руху, так як вона не відповідала вимогам ст.ст. 95, 175, 177 ЦПК України. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 27.09.2022 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року (протокольною) по справі було вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2023 року (протокольною) було прийнято позовну заяву [PERSON] до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2023 року (протокольною) по справі було вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2023 року (протокольною) залучено до участі у справі за первісним позовом в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року (протокольною) залучено до участі у справі за первісним позовом [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року (протокольною) по справі було вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2023 року (протокольною) по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.08.2023 року. [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомилась належним чином та своєчасно. Представник позивача/представника відповідача за зустрічним позовом - адвокат Друганова В.А. у судовому засіданні первісний позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, розповідала, що оскільки [PERSON] та її сина, який є інвалідом першої групи з дитинства, після постанови Апеляційного суду Одеської області [PERSON] були зняті з місця реєстрації проживання зі спірної квартири, вона разом з сином переїхала жити до сільської місцевості, про винесене рішення Вищим спеціалізованим судом України вона не знала, копію постанови вона не отримувала, та лише після смерті батька дізнались, що рішення суду першої та апеляційної інстанції було скасоване, та ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси первісний та зустрічний позови були залишені без розгляду та дізнались, що [PERSON] було зареєстровано право власності на спірну квартиру одноособово. У зв`язку з чим, у 2022 році [PERSON] зі своїм сином звернулись до Департаменту надання адміністративних послуг з заявою про поновлення реєстрації. Таким чином, вважають, що оскільки рішення Малиновського районного суду м. Одеси, яким було визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням [PERSON] , [PERSON] було скасоване, станом на 09 березня 2021 року була відсутня підстава для приватизації 1/1 квартири за [PERSON] . Щодо зустрічної позовної заяви зазначили, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, оскільки, [PERSON] є неналежним позивачем по справі, оскільки вона не є власником або наймачем спірної квартири, [PERSON] з сином не перешкоджають [PERSON] у користуванні та розпорядженні майном. [PERSON] зі своїм сином мають право на відновлення свої порушених прав на житло, оскільки у ордері 2001 року зазначено про вселення до спірної квартири сім`ї з чотирьох осіб, у т.ч. і [PERSON] , також, зазначила, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України були встановлені обставини щодо проживання [PERSON] зі своїм сином у спірній квартирі станом на 2009-2010 р.р. Позивач за зустрічним позовом/відповідач за первісним позовом - [PERSON] у судовому засіданні просила суд у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічну позовну заяву задовольнити. Також, вказала, що станом на квітень 2005 року, коли [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [PERSON] зі своїм сином не проживали у спірній квартирі жодного дня, не утримували квартиру та не сплачували комунальні послуги. Представник [PERSON] - адвокат Заліпаєв Ю. В. у судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, зазначив, що на момент звернення [PERSON] до органу приватизації він один був зареєстрований у спірній квартирі, у зв`язку з чим отримав розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на спірне майно. [PERSON] після постанови Апеляційного суду Одеської області справою не цікавилась, реєстрацію не поновлювала, до суду звернулась майже через 10 років, а з заявою про поновлення реєстрації до Департаменту надання адміністративних послуг звернулась більш як через рік після смерті батька - [PERSON] . Щодо первісного позову просив суд у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Представник відповідача за зустрічним позовом Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради - Лиса Д.І. у судовому засіданні у задоволенні зустрічного позову просила відмовити, посилаючись на те, що попереднім органом реєстрації на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області [PERSON] та [PERSON] були зняті з місця реєстрації проживання, а саме квартири, за адресою: [ADDRESS] . 15.04.2022 року [PERSON] звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг з заявою про поновлення реєстрації її та її сина та надала ухвалу Вищого спеціалізованого суду України, яким було скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.08.2010 року та Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року, у зв`язку з чим, відповідно до Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] були скасовані. Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Представник Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Представник третьої особи Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради - Єременко Іван Миколайович в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 2/1519/8272/11, доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] та про часткове задоволення зустрічних вимог [PERSON] з огляду на наступе. Судом встановлено, що розпорядженням голови Малиновської районної адміністрації № 494/01-06 від 09.11.2011 року було припинено договір найму з [PERSON] на 3*35,42 кв.м у зв`язку зі смертю. Укладено договір найму з [PERSON] на три кімнати житловою площею 35,42 кв.м, ізольованої квартири [ADDRESS] на склад родини - 2 особи (він, мати - [PERSON] ), що підтверджується копією витягу з зазначеного розпорядження (а.с.98, т.1) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.09.2020 року. (а.с.100, т.1) 19.02.2021 року між Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради (наймодавець) та [PERSON] (наймач), який діяв на підставі ордеру, виданого згідно з розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.01.2001 року № 40 було укладено договір найму житла, що знаходиться у власності територіальної громади міста Одеси, відповідно до умов якого, наймодавець надав наймачу у безстрокове користування трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 35,4 кв.м, загальною площею 66,9 кв.м., що підтверджується копією вказаного договору (а.с.97, т1). 12.01.2021 року до керівника органу приватизації звернувся [PERSON] з заявою про приватизацію вказаної квартири (а.с.94, т.1) З відомостей № М5-131514-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, яка була видана [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації особи - 26.02.2021 року. (а.с.96, т.1) Розпорядженням Департаменту міського господарства Одеської міської ради як органу приватизації від 09 березня 2021 року № 261479 вказану квартиру безоплатно було передано у власність [PERSON] (а.с.107, т.1) та видано йому свідоцтво про право власності на неї від 09 березня 2021 року (а.с.106, т.1) Право власності на спірну квартиру на підставі зазначеного свідоцтва було зареєстровано за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Іваном Миколайовичем 14.09.2021 р., рішення про державну реєстрацію прав № 60401036, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 275152913 від 16.09.2021 р. (а.с. 31, т.1) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 12787. (а.с.19) Після смерті [INFO] [PERSON] , Київською державною нотаріальною конторою у м. Одесі була відкрита спадкова справа № 1193/2021. (а.с.167-209), з заявами про прийняття спадщини звернулись - дружина [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] . За життя [PERSON] , 15.05.2014 року було складено заповіт № 1-472, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, відповідно до якого, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день моєї смерті буде належати мені, та на що я за законом матиму право, заповідаю дружині [PERSON] , [INFO] .» (а.с.180, т.1). Також судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала справа № 2/1519/8272/11 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири за адресою [ADDRESS] та зняття з реєстраційного обліку, а також за зустрічним позовом [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про вселення до спірної квартири. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16.08.2010 року в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири відмовлено, зустрічний позов задоволено: вирішено вселити в спірну квартиру [PERSON] та малолітнього [PERSON] . Рішенням колегії суддів в цивільних справах Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року зазначене рішення було скасовано та постановлено нове рішення, яким задоволено позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] про вселення було відмовлено. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 05.10.2011 року, касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16.08.2010 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2014 року позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за заявою представника позивачів було залишено без розгляду. (а.с.15-16) Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2014 року позов [PERSON] що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про вселення у зв`язку з повторною неявкою позивача було залишено без розгляду. (а.с.17-18). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Юридичний механізм визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, передбачений ст. 72 ЖК України, спрямований на встановлення правової визначеності в правовідносинах між наймачем та іншими особами, що понад шість місяців не проживають в житловому приміщенні. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням рішенням суду, не позбавляє такої особи права користування житлом, а лише констатує втрату нею такого права в силу настання в минулому обставин, визначених законом. З пояснень [PERSON] , наданих нею в судовому засіданні, вбачається, що вона вселилась в спірну квартиру як дружина [PERSON] після укладення шлюбу в 2005 році, на цей час [PERSON] в зазначеній квартирі не проживала. З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 02 лютого 2022 р., що міститься в матеріалах спадкової справи (в.ч. 188, т.1) вбачається, що [PERSON] (уроджена [PERSON]) 17.06.2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , від шлюбу є син [PERSON] [INFO] . З матеріалів справи № 2/1519/8272/11 вбачається, що у вересні 2006 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням спірної квартири, посилаючись на те, що вона у вказаній квартирі ніколи не проживала, а лише була зареєстрована, фактично проживала за адресою [ADDRESS] , не брала участь у витратах на утримання квартири, в квартирі відсутнє її майно. У березні 2008 року [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про вселення її в спірну квартиру, посилаючись на те, що вказану квартиру було надано в користування в т.ч. і їй, вона включена до ордеру на квартиру, проживала в ній до жовтня 2005 року, після розлучення її батьків, її батько одружився вдруге, відповідачі не пускають її до квартири. [PERSON] виїхала зі спірної квартири з власної волі, й, хоча й в 2008 році звернулась до суду з позовом про вселення до спірної квартири, проте втратила інтерес до судового процесу, протягом тривалого часу не цікавилась його ходом, у зв`язку із чим ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28 травня 2014 року її позов було залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою її в судове засідання, зазначена ухвала у встановленому законом порядку не оскаржена та не скасована, в матеріалах справи наявні докази повідомлення представника [PERSON] про дати та час судових засідань під розписку. Суд зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За таких обставин, суд доходить висновку, що [PERSON] втратила інтерес до житлового приміщення спірної квартири, разом зі своєю родиною протягом тривалого часу проживає в іншому місці, у зв`язку із чим наявні підстави для визнання її такою, що втратила право користування спірною квартирою. При цьому початок строку, визначеного ст. 71 ЖК України, суд рахує від дати набрання законної сили ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28 травня 2014 року про залишення без розгляду її позову про вселення в квартиру. Доказів вчинення нею дій, визначених ч. 2 ст. 71 ЖК України щодо подовження встановленого законом шестимісячного строку, зі спливом якого закон пов`язує втрату права користування житловим приміщенням, суду не надано. Враховуючи, що неповнолітній син [PERSON] - [PERSON] не має самостійного права користування спірною квартирою, а його право є похідним від відповідного права його матері, суд доходить висновку про визнання його також таким, що втратив право користування спірною квартирою. Таким чином, на момент звернення [PERSON] із заявою до органу приватизації із заявою про передачу йому у власність спірної квартири, [PERSON] та її син [PERSON] не входили до складу членів сім`ї наймача в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизацією спірної квартири не порушено їх права та законні інтереси, у зв`язку із чим суд не вбачає правових підстав для задоволення первісного позову. Суд відхиляє доводи сторони позивача [PERSON] про наявність у неї та її сина права користування спірною квартирою з посиланням на поновлення реєстрації в ній, оскільки Декларування місця проживання, реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування або розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом). Також, суд не вбачає правових підстав для задоволення зустрічного позову в частині вимог про зняття з реєстрації місця проживання в спірній квартирі за [PERSON] та [PERSON] , оскільки визнання їх такими, що втратили право користування квартирою є самостійною підставою для зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Питання про розподіл судових витрат вирішуватиметься судом відповідно до ст. 246 ЦПК України.

Outcome: partial