Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

У травні 2023 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі по тексту - позивач, Банк) звернулось до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги Банк обґрунтовував тим, що 31 грудня 2020 року між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, у якій погоджено умови кредитування та графік платежів, надано споживчий кредиту у розмірі 16 199,00 грн, зі строком кредитування на 18 місяців з 31 грудня 2020 року по 29 червня 2022 року, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки - 0,00010%. Відповідно до графіка платежів позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту до першого числа кожного місяця сплачувати суму платежу у розмірі 1 185,09 грн. Відповідачем не здійснено погашення (повернення) грошових коштів, внаслідок чого станом на 01 березня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 23 002,58 грн, яка складається з наступного: 16 199,00 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 6 803,58 грн - прострочена заборгованість по процентам. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути із відповідача на свою користь вищевказану суму заборгованості, а також понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн та витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 6 000 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 травня 2023 року для розгляду цивільної справи №760/10478/23 визначено суддю Солом`янського районного суду міста Києва Митрофанову А.О. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 0600230436468) на останню відому адресу його зареєстрованого місця проживання, проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як установлено судом та убачається з матеріалів справи, 31 грудня 2020 року між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, у якій погоджено умови кредитування та графік платежів, надано споживчий кредиту у розмірі 16 199,00 грн, зі строком кредитування на 18 місяців з 31 грудня 2020 року по 29 червня 2022 року, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки - 0,00010%. Згідно п. 1.9 вказаного договору підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору, в тому числі в електронному вигляді з використанням електронного підпису, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору з додатками (в тому числі з тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма його умовами та тарифами. Відповідно до графіка платежів відповідач зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту до першого числа кожного місяця сплачувати суму платежу у розмірі 1 185,09 грн. Відповідачем не здійснено погашення (повернення) грошових коштів, внаслідок чого станом на 01 березня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі у розмірі 23 002,58 грн, яка складається з наступного: 16 199,00 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 6 803,58 грн - прострочена заборгованість по процентам. У зв`язку з невиконанням умов договору Банком на адресу відповідача 28 листопада 2022 року було направлено письмову вимогу № 1-1856 від 16 листопада 2022 року щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів та комісії за договором, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України) у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (частина перша статті 627 ЦК України) Частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Враховуючи, що між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] було укладено договір, умови якого позивачем були виконані шляхом надання відповідачу кредитних коштів, та відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованість, нараховану станом на 01 березня 2023 року у розмірі 23 002,58 грн, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 16 199,00 грн; прострочена заборгованість по процентам - 6 803,58 грн. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги адвоката. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У матеріалах справи міститься копія договору № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05 грудня 2022 року, копія акту № 40695036 прийому-передачі послуг за договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05 грудня 2022 року, а також платіжне доручення № 7199 від 08 травня 2023 року. Враховуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000, 00 грн.

Outcome: approved