Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

21.11.2023 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.11.1992 між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб у Звягельському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №406. Сторони від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося, протягом тривалого часу сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведеться більше 10 років, проживають окремо. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 11.12.2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про день, час та місце розгляду справи. Сторони до суду не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягав та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка в судові засідання 08.01.2024 та 01.02.2024 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином\~в порядку ст. 128 ЦПК України, проте двічі поспіль до суду не з`явилася, причина неявки відповідачем суду не повідомлена. Клопотань будь-якого змісту не надавала. Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути без участі сторін, за наявними письмовими доказами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. [PERSON] народився [INFO] про що свідчить свідоцтво про тнародження серії [NUMBER] видане 11 вересня 2018 року, повторно (а.с.7) Згідно свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] .11.2023\~(виданим\~повторно)\~між [PERSON] \~ та\~ [PERSON] (дошлюбне\~прізвище [PERSON] ),\~14.11.1992\~року укладено\~шлюб,\~який зареєстрований\~у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №406 (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають, проте згоди на розірвання шлюбу між сторонами в добровільному порпядку на досягнуто. Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спір з приводу розірвання шлюбу, що регулюється нормами Сімейного кодексу України, та за відсутності згоди одного з подружжя у яких немає дітей, розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, його рішення є остаточним, а відповідач правом на подачу відзиву та спростування позову не подала, відтак у суду нема підстав сумніватися у доводах позивача, а\~відмова в розірванні шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Позивач при подачі позову до суду згідно\~Закону України "Про судовий збір"\~поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved