Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, яку обґрунтовує наступним. Вона та [PERSON] , [INFO] , з 02 червня 2017 року і по 11 лютого 2023 року проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, проявляючи турботу один за одним, вели спільне господарство та ділили спільний побут, за адресою: [ADDRESS] . 21.10.2020 вони звершили обряд вінчання, оскільки обоє вірили, що саме шлюб укладений саме шляхом вінчання має найбільшу міцність у подружньому житті. 11.02.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії отримав поранення та помер. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,095 га за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання з покійним вони завжди були великою підтримкою один для одного. Проживали у належній їй квартирі, вели спільне господарство та ділили спільний побут, мали безліч планів на майбутнє. Між ними були гарні відносини і всі рідні і близькі навіть не підозрювали, що вони проживали без реєстрації шлюбу. Після вінчання вони святкували в колі рідних та друзів, де були безпосередньо присутні і батьки [PERSON] та інші родичі, все це фіксувалося на відео. Крім письмових доказів, факт спільного проживання можуть підтвердити і свідки, які є друзями їх сім`ї. У зв`язку з відкриттям спадщини вона звернулася до Уманської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом їй необхідно звернутися до Уманського міськрайонного суду для встановлення факту проживання однією сім`єю, оскільки на цей час вона жодного права на спадкове майно покійного не має. Оскільки вона позбавлена можливості прийняти спадкове майно через нотаріальну контору, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У зв`язку із встановленням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу може виникнути спір про право, вважає за необхідне вимогу про встановлення факту пред`явити за правилами позовного провадження. Просить суд встановити факт її, [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , проживання з [PERSON] , який помер [INFO] в м. Вугледар, однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 02 червня 2017 року по [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, на адресу суду подали письмові заяви, у яких просять суд розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи служби у справах дітей Уманської міської ради Калінчук А.М. в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, при вирішенні питання по суті, покладається на думку суду, але просить суд при прийнятті рішення враховувати інтереси дитини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомляли. Суд, врахувавши позицію позивача, відповідачів та представника третьої особи, викладену у заявах, та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Поняття «проживання однією сім`єю» та «член сім`ї» не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ст. 1264 ЦК України, четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 по справі №755/180/12/16-ц (провадження № 61-40658св18), для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] здійснили обряд вінчання, що підтверджується свідоцтвом про вінчання від 21.10.2020 року. Згідно довідки, виданої житлово-будівельним кооперативом «Машинобудівник-3» м. Умань Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] , з червня 2017 року разом зі своєю цивільною дружиною [PERSON] , 1975 року народження, по день його смерті, а саме [INFO] . Крім того, членами житлово-будівельного кооперативу «Машинобудівник-3» м. Умань Черкаської області, у складі: [PERSON] голова ЖБК № 3; [PERSON] кв. № 92; [PERSON] кв. № 87; [PERSON] кв. № 39; [PERSON] кв. № 110 та [PERSON] кв. № 93, 17.02.2023 складено акт, згідно якого члени комісії підтверджують, що [PERSON] з червня 2017 року до дня смерті [INFO] , та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та ділили побут. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Вугледар Волноваського району Донецької області, актовий запис №246 від 16.02.2023 року. Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру, виданих 14.11.2023 та сформованих за №№ 74726592 та 74726638, [PERSON] завідувачем Першої уманської державної нотаріальної контори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутні, а також відсутні заповіти чи спадкові договори. Відповідно до ст. ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним факт спільного проживання та ведення позивачем та померлим спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, а отже і факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та беручи до уваги, що відповідачі, які перебувають у родинних відносинах із померлим, визнають викладені у позові обставини, а також те, що позов про встановлення фактів проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки для позивача у виді права на спадкування, та в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але позивачем питання щодо стягнення позовних вимог з відповідачів не ставиться.

Outcome: approved