Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в Печерський районний суд м. Києва з позовом до державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. № 22515905 про державну реєстрацію права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду від 16 травня 2019 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року, закрито провадження у справі з підстав порушення судами правил юрисдикції адміністративних судів. Вона є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 05 лютого 2014 року. 03 жовтня 2015 року з витягу з Державного реєстру речових прав їй стало відомо, що 16 червня 2015 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . 01 липня 2015 року державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. прийняла рішення за заявою [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 22515905. Відповідачем була прийнята заява про реєстрацію прав на 1/4 частину зазначеної квартири у особи, яка надала фотокопію паспорту [PERSON] серія [NUMBER] , що посвідчено особистим підписом представника як адвоката Шабельника С.В., що законом не передбачено. [PERSON] на підставі її заяви про втрату паспорту [INFO] виданий паспорт громадянки України серія [NUMBER] . Тобто паспорт серія [NUMBER] , в виданий 24 лютого 2012 року, на підставі якого прийнято рішення про реєстрацію прав, є недійсним. Відповідачем були порушені вимоги п. 1 ст. 16, п. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та їх обтяжень». Адвокат Шабельник С.В. приховав від державного реєстратора факт того, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року було накладено арешт на частину квартири [ADDRESS] , належну [PERSON] . Просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01 липня 2015 року № 22515905 на 1/4 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] . Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 березня 2020 року Головне територіальне управління юстиції у м. Києва залучено до участі у справі в якості третьої особи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року замінено правонаступника третьої особи - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві на Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ). Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року [PERSON] залучено до участі в справі в якості співвідповідача. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року [PERSON] залучено до участі в справі в якості співвідповідача. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яка містить у собі зміну учасників справи. Зазначили, що скасування Верховним Судом постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року, на підставі якої внесено запис про скасування державної реєстрації права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , означає, що підлягають відновленню дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в первісному стані. [PERSON] 07 грудня 2018 року звернулась до приватного нотаріуса КМНО Бовбалан Н.Р. та вона зареєструвала за нею право власності на 1/4 частину спірної квартири на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2015 року, що виданий Київською універсальною біржею. Тобто, вдруге зареєстровано право власності з цієї ж підстави виникнення права власності як й при здійсненні реєстрації державним реєстратором Чуйко Г.Г. 01 липня 2015 року. На даний момент за [PERSON] зареєстровано тричі право власності на 1/4 частку квартири, тобто остання є власником 3/4 часток квартири, що порушує право власності позивача, яка є власником 1/2 частини спірної квартири, що відповідачами не заперечується. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримав викладене у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що з наявної актуальної інформації про право власності на об`єкт нерухомого майна (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 жовтня 2020 року) державна реєстрація державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г., індексний номер 22515905 від 01 липня 2015 року скасована. Підставою скасування вказано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року № 826/2533/16. Позивач зверталась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири за [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до приватного нотаріуса КМНО Бовбалан Н.Р. про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності. Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 06 червня 2022 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року залишено без змін. Станом на час розгляду справи судом державна реєстрація права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] підтверджена інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 вересня 2023 року. Згідно цієї інформації 1/4 частина квартири належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 13 березня 2015 року, а інша 1/4 частина - на підставі договору дарування від 08 вересня 2015 року. Таким чином, позивачем не обґрунтовано у чому полягає порушення її прав та інтересів. Крім того, позивач не оспорює набуття права власності [PERSON] на частину квартири. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Відповідач державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 05 лютого 2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38149263 від 27 травня 2015 року (т. 1, а.с. 42-43). Сторона позивача вказує на те, що з витягу з Державного реєстру речових прав від 03 жовтня 2015 року останній стало відомо, що 16 червня 2015 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] (т. 1, а.с. 59-60). 01 липня 2015 року державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. прийняла рішення за заявою [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 22515905 (а.с. 53). Зазначеним рішенням проведена державна реєстрація права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] (1/4 частина квартири) та за [PERSON] (1/4 частина квартири). [PERSON] оскаржувала рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 липня 2015 року за № 22515905 до Окружного адміністративного суду м. Києва. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2018 року у задоволенні позову [PERSON] до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. № 22515905 про державну реєстрацію права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] (т. 1, а.с. 8-9). На підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про скасування державної реєстрації права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON] , що була проведена на підставі рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. № 22515905 від 01 липня 2015 року. Зазначене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 жовтня 2020 року (т. 1, а.с. 205-208). Крім того, з цього витягу з реєстру вбачається, що право власності [PERSON] на частину спірної квартири припинено на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Бовбалан Н.Р. від 08 вересня 2015 року, індексний номер: 24240652 (т. 1, а.с. 206-207). Постановою Верховного Суду від 16 травня 2019 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року, закрито провадження у справі, роз`яснено право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства (т. 1, а.с. 10-14). Позивач також зверталась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири за [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до приватного нотаріуса КМНО Бовбалан Н.Р. про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності (т. 2, а.с. 87-90а). Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року залишено без змін (т. 2, а.с. 91-93). Постановою Верховного Суду від 06 червня 2022 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року залишено без змін (т. 2, а.с. 94-97). Сторона позивача зазначає про те, що скасування Верховним Судом постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року, на підставі якої внесено запис про скасування державної реєстрації права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , означає, що підлягають відновленню дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майн та їх обтяжень в первісному стані. На даний момент за [PERSON] зареєстровано тричі право власності на 1/4 частку квартири, тобто остання є власником 3/4 часток квартири, що порушує право власності позивача, яка є власником 1/2 частини спірної квартири, що відповідачами не заперечується. Разом з тим, у матеріалах справи міститься інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 вересня 2023 року (т. 2, а.с. 98-99), з якої вбачається, що: - [PERSON] на праві власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Бовбалан Н.Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44472447 від 07 грудня 2018 року (дублікат № 1 договору купівлі-продажу нерухомості від 13 березня 2015 року, видавник: Київська універсальна біржа); - [PERSON] на праві власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Бовбалан Н.Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24240652 від 08 вересня 2015 року (договір дарування від 08 вересня 2015 року, видавник: приватний нотаріус КМНО Бовбалан Н.Р.); - [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] на підставі на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Каплуна Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 10668479 від 05 лютого 2014 року (договір дарування частини квартири від 05 лютого 2014 року, видавник: приватний нотаріус КМНО Каплун Ю.В.). [PERSON] та [PERSON] не оспорюється право кожного на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Зазначений витяг з реєстру не містить інформації щодо наявності рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01 липня 2015 року № 22515905. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Разом з тим, відповідачі не порушували прав позивача, оскільки актуальна інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містить відомостей щодо незаконної (подвійної) державної реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно. За [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що стороною позивача не оспорюється. За таких обставин, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідачів. Таким чином, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01 липня 2015 року № 22515905 на 1/4 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] задоволенню не підлягає. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed