Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

У березні 2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2021 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), свідоцтво [NUMBER] . У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 14.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 18.04.2023 провадження у справі зупинялося та поновлено ухвалою суду від 24.01.2024. Позивач до судового засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що позов визнав, просив розглянути справу у його відсутності. Судом встановлено, що з14.02.2021 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Вінницьким міським відділом ДРАЦС Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ( свідоцтво про шлюб а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження а.с. 8). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у сумі 2073,60 грн, що включає в собі витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн та сплачений судовий збір у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved