Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

17.11.2023 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином ТОВ «Київоблгаз Збут» виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Згідно розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регламентом (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Між газопостачальною організацією ТОВ «Київоблгаз Збут» та споживачем [PERSON] укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачем, на підставі підписання заяви приєднання. Позивачем надавались послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , а фактом приєднання відповідача до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу за період з 25.11.2020 року по 30.05.2021 року, акцепт - фінансовий стан колонка «Обсяг», яка вказує на кількість спожитих обсягів газу, та оплата за газопостачання. За період з 25.11.2020 року по 30.05.2021 року відповідачем здійснена сплата за поставлений природній газ, лише у розмірі 220 грн., зокрема остання оплата була здійснена 29.05.2021 року в розмірі 170 грн., внаслідок чого несплаченою залишилась заборгованість в розмірі 4899,97 грн., яка на день звернення до суду не сплачена. Позивач відповідно до умов договору поставив відповідачу природній газ у необхідному для нього об`ємі (обсязі), а відповідач зобов`язаний був своєчасно оплачувати вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Станом на день звернення позивача до суду з вказаним позовом, відповідачем заборгованість за оплату послуг з газопостачання природного газу не погашена. На підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу у розмірі 4899,97 гривень та судові витрати у розмірі 2684 гривні. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.11.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання, представник позивача не з`явилася. На електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 25.01.2024 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином, ТОВ «Київоблгаз Збут виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно розділу 3 «Правил постачання природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . 28.08.2017 року споживач [PERSON] підписав заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем 29.05.2021 року здійснювалась оплата за спожитий природний у розмірі 170 грн., що вбачається з копії реєстру оплат абонента, складеного менеджером зі збуту Вишгородського відділу продажів ТОВ «Київоблгаз Збут» та відомостями з бази KV RGC-billing. В порушення умов договору відповідачем своєчасно не проводилася оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з період з 25.11.2020 року по 30.05.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 4899,97 гривень. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як убачається з досліджених доказів, умови договору споживачем належним чином не виконані, в передбачені строки оплата за користування послугами не здійснювалась. Свої зобов`язання щодо надання послуг з газопостачання природнього газу позивач виконує в повному обсязі, при цьому з будь-якими скаргами щодо неналежного надання позивачем послуг, відповідач не звертався, та у порушення норм закону зобов`язання не виконує, не розраховується за надані послуги. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу у розмірі 4899,97 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2684,00 гривні.

Outcome: approved