Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №03-101200508-04-Ф від 22.04.2008 року у вигляді 3% річних від суми невиконаного грошового забов`язання в розмірі 4384, 11 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між [PERSON] та ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" 22.04.2008 року укладено кредитний договір №03-101200508-04-Ф, відповідно якого банком надано відповідачу кредит у розмірі 50000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом 13 % річних. У зв`язку з невиконанням зобов`язань щодо повернення кредиту банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2010 року, що набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №03-101200508-04-Ф в сумі 50218,84 доларів США та 742 грн. Дане рішення станом на момент подачі позову не виконано. Відповідно ст.625 ЦК України позивач просить стягнути 3% річних від суми заборгованості по кредиту та процентів за період із 12.03.2017 року по 23.02.2022 року (включно) в розмірі 4384,11 доларів США та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги (а.с.48-49,73). Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги не визнав, справу просив розглянути без його участі, надані раніше письмові пояснення підтримав (а.с.74). Представником відповідача подано суду письмові заперечення в яких зазначено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період із 12.03.2017 року по 23.02.2022 року заявлені з пропуском трирічного строку позовної давності, оскільки ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" звернулися до суду лише 05.09.2023 року, а тому підстави для стягнення штрафних санкцій за вказаний період відсутні. Враховуючи наведене, просить суд застосувати до даних правовідносин позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.60-63). Від представника позивача надійшли додаткові заперечення в яких зазначено, що починаючи з 24.02.2022 року строк позовної давності продовжується на період дії воєнного стану, а тому банк має право на стягнення 3% річних за останні три роки перед введенням воєнного стану. Крім цього, зазначено, що згідно розрахунку заборгованості, який долучено до позову, за період із 25.02.2019 року по 23.02.2022 рік, заборгованість у вигляді 3% річних складає 2630,83 доларів США (а.с.64-65). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частовому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 22.04.2008 року між ВАТ АБ "УКРГАЗБАНК", правонаступником якого є ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір №03-101200508-04-Ф, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50000 доларів США на строк з 22.04.2008 року по 21.04.2038 року, або по день визначений в п.3.3.11 Договору, зі сплатою процентів за користування кредитом 13 % річних (а.с.13-16). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2010 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" від імені якого діє Кіровоградська філія АБ "УКРГАЗБАНК" заборгованість за договором кредиту №03-101200508-04-Ф від 22.04.2008 року: заборгованість за кредитом -47777,76 доларів США, заборгованість за процентами-515,26 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 416,67 доларів США, прострочена заборгованість за процентами -1509,15 доларів США, пеня за простроченими процентами - 577,77 грн., пеня за простроченим кредитом 164,23 грн., а всього: 50218,84 доларів США та 742 грн. (а.с.17-19). Розрахунок заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту за кредитним договором №03-101200508-04-Ф від 22.04.2008 року, проведений ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК", свідчить, що заборгованість у вигляді 3% річних від суми невиконаного грошового забов`язання за період із 12.03.2017 року по 23.02.2022 року становить 4384,11 доларів США (а.с.5). Відповідно ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року по справі 3127/15672/16-ц дійшла висновку, що невиконання боржником грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Статтею 257 ЦК України встановлено трирічний строк позовної давності. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19 » № 540-ІХ від 30.03.2020 Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року в Україні запроваджено карантин, який продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1428 від 23.12.2022 року до 30.04.2023 року. У постанові від 22.09.2022 року по справі №920/724/21 Верховний Суд зазначив про автоматичне продовження строків позовної давності пов`язане саме зі встановленням карантину на всій території України без будь-яких додаткових вимог та умов в аспекті їх продовження в силу закону. Отже, клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню. Таким чином, зваживши у сукупності надані ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, проте лише частково, оскільки банк має право на стягнення 3% річних за останні три роки перед введенням воєнного стану, а тому підлягає стягненню 3% річних за період із 25.02.2019 року по 23.02.2022 рік, що складає 2630,83 доларів США. Позовні вимоги задоволено частково, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 2684 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1610,60 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial