Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50\~% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25\~червня 2005 року та мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сім`я з відповідачем не склалася, внаслідок чого позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. З вересня 2023\~року [PERSON] не надає у добровільному порядку кошти на утримання дочки, при цьому, з його слів, офіційно працює в магазині «Сільпо», інших утриманців не має, має задовільний стан здоров`я. На цей час позивачка не має можливості забезпечити всі потреби дочки, оскільки ніде не працює, інших доходів не має, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з указаним позовом. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 01 лютого 2024 року 10-00 год. Представник позивачки адвокат Моргун І. А. подала до суду заяву про розгляд справи без її та позивачки участі, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, посилаючись на врахування інтересів дитини, надав довідку про доходи та просив судове засідання проводити без його участі. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд установив, що з 25 червня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі; мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08 лютого 2010 року, виданим виконкомом Липоворізької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, Україна (а. с. 5). За твердженням позивачки, що не заперечував відповідач, на цей час спільна дочка сторін проживає з матір`ю позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач працює оброблювачем риби в ТОВ «Сільпо-Фуд» у м. Ніжині, магазин № 82, з 22.03.2019; його дохід згідно з наданою довідкою від 11.01.2024 за період 01.01.2023 31.12.2023 становить 120\~310,71 грн. Відповідач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період із січня 2023\~року до грудня 2023 року становить 32\~200,00 грн, що підтверджується наданою довідкою про доходи від 15.01.2024. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до вимог ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Під час розгляду справи відповідач визнав позов, про що подав відповідну заяву, і таке визнання позову прийняте судом. З урахуванням указаних норм закону суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 142 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. Доказів наявності пільг щодо сплати судового збору відповідач не надав.

Outcome: approved