Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування майнових збитків в розмірі 474626,00 грн, витрат з оплати звіту в розмірі 4500,00 грн та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 10000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] як особа винна у вчинені ДТП, що сталося [INFO] по проспекту Бажана в м. Києві (Дарницький район), зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість заподіяного матеріального збитку в розмірі 474626,00 грн, витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 4500,00 грн та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/4357/23 призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 06 червня 2023 року. 06 червня 2023 року розгляд справи відкладено на 19 липня 2023 року. 19 липня 2023 року розгляд справи відкладено на 25 серпня 2023 року. 25 серпня 2023 року розгляд справи відкладено на 04 жовтня 2023 року. 04 жовтня 2023 року в судовому засіданні позивачем подана заява про зменшення позовних вимог, згідно з якою вона просить стягнути з відповідача на її користь 366 626,00 грн., зазначаючи, що нею було реалізовано рештки автомобіля за 108 000,00 грн. Як передбачено п. 2 ч 1 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. 04 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 24 жовтня 2023 року. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року призначено у цивільній справі № 753/4357/23 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України, провадження на час проведення судової експертизи зупинено. 15 грудня 2023 року від судового експерта надійшло клопотання про надання необхідних матеріалів. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року поновлено провадження у справі № 753/4357/23 та призначено її до розгляду на 06 лютого 2024 року. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля SUBARU FORESTER (реєстраційний номерний знак [NUMBER] ), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 05.10.2022 о 20 год. 06 хв. по пр-ту Бажана, 7-Ж у місті Києві за участю транспортного засобу позивача сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій [PERSON] керував автомобілем «Subaru», д.н.з. [NUMBER] , в порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, у зв`язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем «Jeep» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів та травмування водія [PERSON] та пасажира [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду міста Києва області від 23.11.2022 у справі № 753/13815/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень. Указана постанова суду набрала законної сили 05.12.2022. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі Звітом про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 36С/12/22, виконаними ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 753/20 від 18.08.2020), вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ SUBARU FORESTER, номерний знак [NUMBER] , складає 474 626,00 грн. Як зазначає позивач, вона реалізувала рештки пошкодженого автомобіля [PERSON] за 108 000,00 грн., на підтвердження чого надала довіреність від 16.05.2023 та розписку про отримання коштів. У зв`язку з викладеним, враховуючи відмову відповідача у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, позивач звернулася із позовом у цій справі та просила стягнути з відповідача 366 626,00 грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у цій справі суд виходить з наступного. Згідно з положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України). Як передбачено частиною 1 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі Звітом про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 36С/12/22, виконаними ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 753/20 від 18.08.2020), вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ SUBARU FORESTER, номерний знак [NUMBER] , складає 474 626,00 грн. Як свідчить зміст Звіту, ринкова вартість КТЗ на момент пошкодження складає 474 626,00 грн., вартість відновлювального ремонту - 691 969,89 грн. Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено умови відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до вказаної норми транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі Звітом № 36С/12/22 від 17.01.2023 вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ на момент ДТП, а тому вказаний ТЗ вважається фізично знищеним. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону). Як свідчать надані позивачем докази, рештки пошкодженого автомобіля були реалізовані нею за 108 000,00 грн., що підтверджується довіреністю від 16.05.2023 та розпискою про отримання коштів у вказаній сумі. Таким чином, розмір відшкодування, що належить власнику SUBARU FORESTER, номерний знак [NUMBER] у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу, становить 366 626 грн. (474 626 - 108 000). Відтак, виходячи із заявлених позовних вимог, суд, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди є законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч наведеним вимогам процесуального законодавства, позивач не довела факту завдання їй моральної шкоди, жодних обставин на доведення цього факту у позовній заяві та у судових засіданнях не зазначила, а доводи позивача, викладені позовній заяві, зводяться до твердження, що спричинену моральну шкоду вона оцінює в 100 000 грн. Крім цього, вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди відсутня у прохальній частині позовної заяви. За таких обставин у задоволенні вказаних вимог слід відмовити. Позивач заявила вимоги про відшкодування витрат, понесених на проведення оцінки майна у розмірі 4 500 грн. Як визначено статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахування предмету доказування у цій справі суд вважає, що витрати на проведення оцінки майна, які відповідно до платіжної квитанції від 03.01.2023 понесені позивачем у розмірі 4 500,00 грн, пов`язані з розглядом справи та були необхідними для підготовки для звернення з позовом до суду та розгляду справи. А отже такі витрати підлягають стягненню з відповідача згідно з правилами розподілу судових витрат. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial