Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

14.12.2023 представник акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшнік К.І., що діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.04.2020 у розмірі 42\~894,60 грн станом на 08.10.2023, що становить загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн. Позов обґрунтовано тим, що 24.04.2020 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~шляхом підписання\~анкети-заяви\~до договору\~про надання\~банківських послуг,\~відповідно до\~умов якого\~АТ «Універсал\~Банк» відкрило\~відповідачу поточний\~рахунок у\~гривні та\~надало\~ кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок.\~Положеннями Анкети-заяви\~визначено,\~що анкета-заява\~разом з\~Умовами,\~Тарифами,\~Таблицею обчислення\~вартості кредиту\~та Паспортом\~споживчого кредиту\~складають договір\~про надання\~банківських послуг.\~Підписавши Анкету\~відповідач підтвердив,\~що ознайомився\~та отримав\~у мобільному\~додатку примірники\~вищезазначених документів,\~що складають\~Договір,\~та зобов`язується\~виконувати його\~\~умови. АТ «Універсал\~Банк» свої\~зобов`язання за\~договором виконало\~у повному\~обсязі та\~надало відповідачу\~можливість розпоряджатись\~кредитними коштами\~на умовах,\~передбачених Договором\~та в\~межах кредитного\~ліміту. Відповідач свої\~зобов`язання належно\~не виконав,\~внаслідок чого\~станом на\~08.10.2023\~у нього\~виникла заборгованість\~за договором\~про надання\~банківських послуг\~«Monobank»\~від 24.04.2020\~\~в розмірі\~42\~894,60\~грн,\~що становить\~загальний залишок\~заборгованості за\~наданим кредитом\~(тіло\~кредиту). Указане порушення відповідачем взятих зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення Банку до суду з цим позовом. 20.12.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв цей позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання на 18.01.2024, яке за клопотаннями представника відповідача було відкладено на 29.01.2024 та в подальшому відкладене на 31.01.2024 (а.с.94, 95, 108, 119). В судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно (а.с.96-98, 119, 116, 117, 124, 125); одночасно з позовом подали до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.24). Відповідач [PERSON] \~та його\~представник \~адвокат Заліський\~Б.С. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно з вимогами чинного законодавства. 31.01.2024 представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та участі відповідача [PERSON] .. Позовні вимоги відповідач визнає частково - в частині отриманого тіла кредиту в розмірі 20\~000,00 грн, в решті позову просить відмовити, оскільки позивачем в односторонньому порядку змінювалася відсоткова ставка, а саме замість передбаченої в анкеті-заяві відсоткової ставки 3,2% на місяць, у розрахунку заборгованості вказана ставка 37,2%. Вказує, що позивачем не надано первинних документів (накладних, квитанцій, тощо), а наданий розрахунок заборгованості не є допустимим доказом та не доводить заявлену позивачем до стягнення суму боргових зобов`язань боржника перед кредитором (а.с.128, 129). За положенням ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд установив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: - його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; - воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; - він підписаний його стороною (сторонами). Суд установив, що 24 квітня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.04.2020, в якій зазначив про те, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити йому в Банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису. Частиною 1 ст.\~633\~ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у даному випадку ПАТ «Універсал Банк»). Таким чином, підписана анкета-заява від 24.04.2020 року разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір надання банківських послуг. Відповідно до ч. 2 ст.\~628\~ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з п.п. 2.3. п. 2 Розділу І Умов, договір, що укладається між Банком та клієнтом, містить елементи різних договорів, так, зокрема, договору банківського рахунку та договору про надання кредиту. Відповідно до 1 ст.\~1066\~ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно положень ст. 1069 цього Кодексу, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно з положеннями ст.\~1046\~ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, посилається, зокрема, на витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та витяг з Тарифів за карткою Monobank, що додаються до позову. Підписавши 24.04.2020 року анкету-заяву, відповідач висловив згоду на отримання банківських послуг, а саме просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору. Позивач в позовній заяві зазначає, що на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування. Умовами п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов визначено, що Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка. Банк випускає Клієнту Платіжну картку на підставі Договору, що укладається шляхом підписання Клієнтом Анкети-заяви. Випуск Платіжної картки здійснюється в разі прийняття Банком позитивного рішення про можливість випуску Клієнту Платіжної картки (п.п.1.1. п. 2 Розділу І Умов). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Розділу ІІ Умов, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку. Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Згідно з п.п. 5.1, 5.2 пункту 5 Розділу ІІ Умов, ліміт кредитування та строк дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі та відповідному Додатку до нього. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Відповідно до підпункту 5.5 пункту 5 Розділу ІІ Умов, форма надання Кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. Із досліджених документів, наданих позивачем, вбачається, що доказів того, чи було задоволено заяву відповідача та відкрито поточний рахунок, чи було видано йому за цим договором платіжний інструмент (банківську картку) у спосіб, що дозволяє однозначно встановити отримання ним такої картки, матеріали справи не містять. Водночас, вищевказаний факт визнано самим відповідачем в заяві, поданій його представником. Так, відповідач [PERSON] підтвердив факт підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг у квітні 2020 року та отримання ним карти банку з кредитним лімітом у 20\~000,00 грн. Відповідач визнав факт зняття з рахунку суми кредитного ліміту в розмірі 20\~000,00 грн (а.с. 128, 129). Отже, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню як такі, що визнаються учасниками справи. Враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 42894,60 грн, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження суми встановленого кредитного ліміту та розміру знятих відповідачем з рахунку сум. Крім того, позивач не надав підписаних відповідачем Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, хоча вони повинні містити підпис позичальника, оскільки саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постановах Верховного Суду України і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Так, Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України\~від 22.11.1996\~року №\~543/96-В\~«Про відповідальність\~за несвоєчасне\~виконання грошових\~зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст.\~42\~Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII, щодо повідомлення про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності і уможливив би покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. У такому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (квітень 2020 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (грудень 2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Наданий позивачем Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Витяг з Тарифів, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За викладених обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту в заявленому позивачем розмірі. Оскільки АТ «Універсал Банк» не надано доказів на підтвердження розміру наданого кредиту у виді встановленого ліміту на заявлену суму, руху коштів на відкритому рахунку, тому перевірити розмір нарахованих як суми боргу, так і процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим. Отже, доводи позивача щодо розміру нарахованої заборгованості не підтверджені жодними належними доказами, хоча навіть операції в електронному виді можуть та мають бути підтверджені певними доказами, а правових підстав приймати бездоказово позицію позивача як апріорі істинну тільки тому, що позивачем є банківська установа, законом не встановлено і у суду таких повноважень немає. При цьому обов`язок доказування покладений на учасників справи. Так, правилами ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч. 2 ст.\~13\~ЦПК України це не є обов`язком суду. Суд не може погодитися з тим, що сам лише факт підписання анкети-заяви свідчить про видачу відповідачу кредиту в заявленому у позові розмірі, оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону, а жодних відомостей з цього приводу така анкета-заява не містить. Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2020 року по справі № 703/3063/18 прийшов до висновку, що у зв`язку з ненаданням банком доказів видачі кредитної картки та розміру кредиту, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем не доведено належними, допустимими і достатніми доказами факт надання відповідачу кредиту в заявленому розмірі в сумі 42894,60 грн. Водночас, оскільки відповідач [PERSON] визнав позов в частині отриманого тіла кредиту в сумі 20\~000,00 грн, на підставі положень ч.4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнаної відповідачем суми боргу в розмірі 20\~000,00 грн. В іншій частині позов до задоволення не підлягає. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. З огляду на це, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, обрахований пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 1001,15 грн, сплата якого документально підтверджена (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial