Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

У вересні 2023 року представник позивача Приватного акціонерного товариства (далі -ПрАТ) «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Плясун О.І. (довіреність а.с.29), звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, надані з центрального водопостачання та водовідведення. В обґрунтування заявлених вимог, позивачем зазначено, що 05 серпня 2014 року року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, з використанням внутрішньобудинкових систем та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж. Повідомленням визначено, що фізична особа - власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Позивач вказує, що відповідачі є власниками квартири та споживачами житлово-комунальних послуг, які ПрАТ «АК «Київводоканал» надає з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] , на підставі публічного договору (оферти) про надання позивачем, як виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідачі отримали від позивача послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, не здійснює оплату за спожиті послуги за період з 01 серпня 2019 року по 31 липня 2023 року, у зв`язку з чим у останніх перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги у розмірі 31598,51 грн., яка складається із заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 23 851,93 грн., із заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 569,79 грн., 3% річних у розмірі 1169,63 грн., інфляційні втрати у розмірі 6007,16 грн., також судовий збір у сумі 2 684,00 грн. та витрати, пов`язані з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 35,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам строки, порядок подачі заперечень, відзиву на позов, заяв (а.с.35-36). Сторони належним чином повідомлялись про розгляд справи (а.с.37,47). Поштове повідомлення відповідачів про розгляд справи повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» від 13 листопада 2023 та від 08 січня 2024 року (а.с.43,44,46, 48,49). Відповідно до ч. 8 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судовим розглядом встановлено, що 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10 квітня 2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, з використанням внутрішньобудинкових систем та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж (а.с.11). Повідомленням від 31 травня 2021 року визначено, що фізична особа - власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору, даний Договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується. Договір розміщено на веб-сайті ПрАТ «АК «Київводоканал» у вільний доступ та у спосіб, що забезпечує ознайомлення зі змістом Договору (а.с.12.13-14). Згідно наказу ПАТ «АК «Київводоканал» від 28 квітня 2017 року № 159, ПАТ «АК «Київводоканал» перейменовано на ПрАТ «АК «Київводоканал» (а.с.26). Протоколом № 1/20 від 28 квітня 2020 року загальних зборів ПрАТ «АК «Київводоканал» затверджено Статут ПрАТ «АК «Київводоканал» у новій редакції, ідентифікаційний код 03327664 (витяг а.с.27-28). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 21 жовтня 1999 року власниками квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності є [PERSON] та члени її родини [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п. 1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 15 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Згідно з п. 1 Договору Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 15 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Пунктом 7 Договору визначено, що плата за послуги складається з: 1)плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2)плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Плата за абоненське обслуговування по договору/особовому рахунку на місяць (для будинків, у яких встановлений вузол комерційного обліку) становить 23,45 грн з ПДВ (в т.ч. з централізованого водопостачання 14,12 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 9,32 грн з ПДВ). Плата за абоненське обслуговування по договору/особовому рахунку на місяць (для будинків, у яких відсутній вузол комерційного обліку) становить 18,66 грн з ПДВ (в т.ч. з централізованого водопостачання 9,34 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 9,32 грн з ПДВ), (а.с.12-14). Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Судом встановлено, що позивач належним чином виконує договірні зобов`язання шляхом надання відповідачу централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води. Відповідно до відомостей Відділу з питання реєстрації інформації місця проживання/перебування фізичної особи від 10 жовтня 2023 року, відповідачі зареєстровані у [ADDRESS] (а.с.40,41,42). Отже, в розумінні ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» та Житлового кодексу України, відповідачі є споживачами комунальних послуг, які надаються позивачем, оскільки зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, з використанням внутрішньо-будинкових мереж, на підставі Договору, який був розміщений разом із Повідомленням 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510). Відповідно до матеріалів справи, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до перелік житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Так, відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до ст. 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 14 листопада 2018 року у справі №461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року №459/3958/15-ц). Водночас, відповідачі, всупереч взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 серпня 2019 року по 31 липня 2023 року послуг з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість у розмірі 31598,51 грн., яка складається із заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 23 851,93 грн., із заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 569,79 грн., 3% річних у розмірі 1169,63 грн., інфляційні втрати у розмірі 6007,16 грн, що підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення (а.с.15,16-17). Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі за житлово-комунальні послуги, що не спростовано відповідачем відповідно до наявних у матеріалах справи доказів. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1169,63 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6007,16 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Суд зазначає, що за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, згідно з розрахунком заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, який відповідачем не спростований, у зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 1169,63 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6007,16 грн., які позивачем нарахована за період з серпня 2019 року до вересня 2020 року включно (а.с.16,17). Матеріали справи не містять, та відповідачами не надано у спростування зазначеного будь-яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно 31598,51 грн., яка складається із заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 23 851,93 грн., із заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 569,79 грн., 3% річних у розмірі 1169,63 грн., інфляційні втрати у розмірі 6007,16 грн. є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В той же час, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача коштів за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 35,00 грн., оскільки відповідною до квитанції № АВМЗ-9А31-FT2Е від 30 серпня 2023 року, що міститься в матеріалах справи, суд позбавлений можливості встановити, що даний доступ був здійснений особою саме в рамках наведеного позову (а.с. 10). Відтак, позовна вимога в цій частині не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн., що документально підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, при звернені до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.34). Підлягає стягненню з відповідачів судовий збір солідарно.

Outcome: partial