Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, але шлюб між ними розірваний 05.01.1982 р. В період шлюбу [INFO] народилася позивачка. 17.08.1984р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , однак 12.12.1988 р. шлюб був розірваний. 08.09.1994р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище [PERSON] . За адресою [ADDRESS] розташоване домоволодіння, яке є об`єктом житлової нерухомості та складається з двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, які перебувають у приватній спільній частковій власності. 23/100 частин зазначеної домобудівлі, що складається з окремого житлового будинку, загальною площею 38,3м2, з 2006р. належить співвласнику [PERSON] . Окремий житловий будинок літ.В-1 з господарськими будівлями, загальною площею 73,7м2, що складає 77/100 частин зазначеної домобудівлі, належав на праві власності її батькам, подружжю [PERSON] . Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 30.12.1981р. за її матір`ю [PERSON] визнано право власності на 47 /100 частин домобудівлі, розташованої в [ADDRESS] , а за її батьком [PERSON] визнано право власності на 30/100 частин домоволодіння за вказаною вище адресою та здійснений поділ вказаного окремого житлового будинку відповідно до цих часток. Її мати [PERSON] [INFO] померла. Єдиною спадкоємицею після її смерті стала вона. Вона, як спадкоємець першої черги за законом після смерті її матері прийняла спадщину і згідно свідоцтва про право на спадщину від 05.02.2018 р. їй належать 47/100 частин зазначеного домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] . Таким чином відповідно до актуальної інформації про речове право їй належить на праві спільної часткової власності 47/100 частин домобудівлі за адресою [ADDRESS] , її батьку [PERSON] згідно архівного запису належить в цій же домобудівлі на праві спільної часткової власності 30/100 частин на підставі рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.12.1981 р. та 23/100 частин цієї ж домобудівлі належить співвласнику [PERSON] . Взимку 1983р. її батько [PERSON] поїхав на заробітки в Брянську область, де [INFO] помер. Після смерті батька [PERSON] на його майно відкрилася спадщина. Спадковим майном є 30/100 частин зазначеної домобудівлі. Єдиною спадкоємицею першої черги за законом стала вона. На момент відкриття спадщини вона разом з батьком не проживала і в нотконтору з заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, однак відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963р. яка діяла на час відкриття спадщини, вона фактично прийняла спадщину. Таким чином, вона є спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки вона на час відкриття спадщини і до цього часу вона постійно проживає в указаній домобудівлі за адресою [ADDRESS] та перебуває на реєстраційному обліку за вказаною адресою та користується спадковою часткою будинку, підтримує чистоту та порядок, розпорядилася старими непотрібними речами батька, що залишилися в будинку, тобто вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що відповідно до ст..549 ЦК УРСР свідчить про прийняття нею спадщини. В червні 2023р. вона звернулася до нотаріуса Сумської міської державної нотконтори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , але нотаріус надав їй роз`яснення про те, що спадкова справа після його смерті не заводилась, свідоцтво нікому не видавалося. 11.02.2022р нотаріусом зроблений запит до компетентних органів РФ з питання надання інформації щодо наявності спадкової справи після померлого [PERSON] і відповідь ще не надійшла, а також нею не наданий оригінал правовстановлюючого документу, тому видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості. Тому просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у вигляді 30/100 частин домобудівні [ADDRESS] . Визнати за нею право власності на 30/100 частин домобудівні по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON] . Позивачка та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому просить проводити розгляд справи без участі представника та прийняти законне та обґрунтоване рішення, не порушуючи конституційні права інших осіб, посилаючись на відповідні норми ЦК України. (а.с. 44) Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що її вимоги відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню і не порушують права інших осіб (а.с.53-54) Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом було встановлено, що 15.11.1960 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9) 05.01.1982 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10) Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками, якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) 17.08.1984 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » про що свідчить копія витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12) 12.12.1988 р. шлюб між позивачкою та [PERSON] був розірваний, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.13) 08.09.1994 р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про укладання шлюбу (а.с.14) Відповідно до копії рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 грудня 1981р. вбачається, що за [PERSON] визнано право власності на 47/100 частин домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , а за [PERSON] визнано право власності на 30/100 частин домоволодіння за вказаною вище адресою та здійснений поділ вказаного окремого житлового будинку відповідно до цих часток. (а.с.16-17) Згідно копії довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів №185 02-14 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 23/100 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , що складається з окремого житлового будинку літ.А-1 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 38,3м2, з 2006р. належить співвласнику [PERSON] , окремий житловий будинок з господарськими будівлями під літ. В-1, загальною площею 73,7м2, з господарськими будівлями та спорудами, що складає 77/100 частин зазначеного домоволодіння належав на праві власності подружжю [PERSON] та ці будинки та споруди розташовані на земельної ділянці Сумської міської ради. (а.с.18-21) Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину вбачається, що після смерті [PERSON] прийняла спадщину її донька [PERSON] та їй належать 47/100 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] (а.с.24) Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.15) Так, позивачка звернулася до Державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Охріменко О. для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , але нотаріус надав їй роз`яснення про те, що спадкова справа після його смерті не заводилась, свідоцтво нікому не видавалося (а.с.25) Згідно копії звіту про оцінку майна вартість 30/100 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 94 752 грн. (а.с.26-27) Позивачкою було замовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . (а.с.28-34) Відповідно ст.527 ЦК Української РСР від 18.07.1963року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно ст.529 ЦК Української РСР від 18.07.1963року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно ст.548 ЦК Української РСР від 18.07.1963року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.12.1981р. за [PERSON] визнано право власності на 30/100 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , однак у 2001 році помер, єдиною спадкоємицею першої черги за законом стала позивачка, тобто донька померлого. На момент відкриття в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, однак відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963р. яка діяла на час відкриття спадщини, вона фактично прийняла спадщину, так як постійно там проживала і зареєстрована за цією адресою з 27.09.1990 року. (а.с.22) Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном. Так, дочка [PERSON] пережила свого батька [PERSON] , і оскільки від прийняття спадщини не відмовлялася, то вважається такою, що прийняла спадщину, вона вступила в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та проаналізувавши надані докази, які в своїй сукупності підтверджують факт належності померлому [PERSON] 30/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , тому суд вважає за необхідне захистити спадкові права позивачки, яка є його донькою та єдиним спадкоємцем за законом, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved