Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~за участю\~третьої особи\~ [PERSON] ,\~ про\~стягнення аліментів\~на утримання\~повнолітньої дитини,\~яка продовжує\~навчання,\~мотивуючи позовну\~заяву тим,\~що 14.06.2003\~року вона\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем\~у виконкомі\~Біликовецькій сільській\~раді Жмеринського\~району,\~який рішення\~суду від\~28.09.2010\~року було\~розірвано.\~В період\~шлюбу у\~них народилась\~дочка [PERSON] ,\~2005\~року народження,\~яка наразі\~навчається на\~1\~курсі Вінницького\~державного педагогічного\~університету імені\~Михайла Коцюбинського,\~факультет дошкільної\~та початкової\~освіти імені\~Валентини Волошиної,\~денна форма\~на бюджетній\~основі.\~Дочка проживає\~з позивачем\~та перебуває\~на її\~утриманні.\~ [PERSON] \~зазначає,\~що не\~в змозі\~самостійно утримувати\~дочку,\~оскільки на\~даний час\~не працює\~та інших\~видів доходу\~не має.\~Таким чином,\~вони опинились\~у скрутному\~матеріальному становищі,\~а відповідач\~матеріальної допомоги\~на утримання\~дитини не\~надає,\~хоча є\~працездатним та\~має можливість\~надавати допомогу.\~Тому [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 08.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачами відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такі відзиви. У визначені\~судом строки,\~відзиву на\~позовну заяву\~відповідачем подано\~не було,\~судову кореспонденцію\~надіслано судом\~на зареєстроване\~місце проживання\~відповідача:\~ [ADDRESS] ,\~яку останній\~не отримав.\~Конверти з\~матеріалами позовної\~заяви та\~ухвалою про\~відкриття провадження\~повернулись на\~адресу суду\~з відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною адресою». Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено,\~що заочним\~рішенням Жмеринського\~міськрайонного суду\~Вінницької області\~від 16.09.2010\~року у\~справі №2-1326/10/0205\~позов [PERSON] \~було задоволено\~та розірвано\~шлюб між\~ [PERSON] та [PERSON] ,\~зареєстрований 14.06.2003\~року у виконкомі Біликовецькій сільській раді Жмеринського району, актовий запис №3 (а.с. 11). Наразі позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », в зв`язку з укладенням шлюбу (а.с. 10). В період шлюбу у сторін народилась дитина дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно з паспортом громадянина України - позивача та Інформаційною довідкою з реєстру Вінницької міської територіальної громади №85645 від 25.12.2023 року позивач та її дочка [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 17). [INFO] дочка сторін досягла повноліття. З довідки №238, виданої 13.12.2023 року Вінницьким державним педагогічним університетом імені Михайла Коцюбинського вбачається, що [PERSON] навчається на 1 курсі факультету дошкільної і початкової освіти імені Валентини Волошиної спеціальності 012 «Дошкільна освіта» денної, бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року (а.с. 9). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 13.12.2023 року встановлено, що позивач за період з липня 2022 року по 31.12.2022 року, а також у червні 2023 року отримала державну соціальну допомогу (а.с. 4, 8). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. На що, також звернув увагу Верховний Суд у постанові від 13.04.2021 року у справі №308/4214/18. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги ті обставини, що на утриманні відповідача інших неповнолітніх та непрацездатних осіб не перебуває. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що дочка сторін проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні та продовжує навчання, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 1073,60 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved