Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Представник позивача адвокат Железняк В.К., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом відповідно до якого просить суд розірвати шлюб зареєстрований між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що з 12.01.2018 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано вдруге. Перший шлюб було зареєстровано 08.09.2006 року. 05.11.2014 року шлюб було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя. Після розірвання шлюбу позивач залишила дошлюбне прізвище. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між позивачем та відповідачем не склались. Причинами розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності. [PERSON] та [PERSON] то припиняли, то відновлювали шлюбні відносини. Все це тривало протягом довгого часу, що врешті призвело до втрати любові та поваги один до одного та розпаду сім`ї. З весни 2022 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. [PERSON] виїхав проживати до м.Херсон. Позивач вважає, що їх сім`я розпалась остаточно. Спору щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини немає. Дитина перебуває на утриманні матері, зареєстрована та проживає разом із нею. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її інтереси представляв адвокат Железняк В.К., який надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Місце проживання відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території, повідомлення про судове засідання через засоби поштового зв`язку неможливо здійснити, виклик відповідача здійснювався через оголошення на сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя Відповідач [PERSON] , повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 12.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №10. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено те, що, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved