Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

03.11.2021 [PERSON] звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із вказаним позовом, в якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису; зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] , [INFO] , видати нове свідоцтво про народження; стягнути з відповідача судові витрати. Позов обґрунтовував тим, що з 2013 року він та відповідачка проживали у цивільному шлюбі, у якому [INFO] у них народився син - [PERSON] . Під час реєстрації народження [PERSON] в актовому записі про народження батьком було вказано позивача. Наразі сторони проживають окремо, а син залишився проживати з [PERSON] . Проте останнім часом від спільних з відповідачкою друзів йому стало відомо, що [PERSON] не його біологічний син. На запитання щодо його батьківства відповідачка конкретної відповіді не дає та відмовчується. Окрім того на його пропозицію добровільно здати зразки для проведення молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення біологічного батьківства, [PERSON] відмовляє. У зв`язку з чим у нього є обґрунтовані підстави вважати, що він не є батьком дитини - [PERSON] , що стало підставою для оспорювання батьківства. Центральний районний суд м. Миколаєва ухвалою від 23.12.2021 цивільну справу № 490/8362/21 за вказаним позовом передав до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю. Згідно вхідного штампу дана цивільна справа надійшла до Заводського районного суду м. Миколаєва 18.02.2022. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2022 головуючим суддею у справі визначено Боброву І.В. Суд ухвалою від 21.02.2022 відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 12.01.2024 суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розсляду по суті. Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що з 2013 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживали у цивільному шлюбі, у якому відповідачка [INFO] народила сина - [PERSON] , що підтвердждується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.02.2024, актовий запис № 104. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2023 призначено судову генетичну експертизу (експертизу ДНК) проведення якої доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. 11.08.2023 на адресу суду надійшло повідомлення експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Семенчук І.С. від 03.08.2023 № СЕ-19/115-23/6277-БД про неможливість проведення експертизи в зв`язку з тим, що зразки біологічного матеріалу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не надходили, для відбору порівняльних зразків до Миколаївського НДЕКЦ МВС з`явився [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - не з`явилися. Суд ухвалою від 15.08.2023 поновив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання, за результатами якого до Миколаївського НДЕКЦ МВС була повторно направлена копія ухвали суду від 14.04.2023 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі № 490/8362/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] 01.12.2023 на адресу суду надійшло повідомлення експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 21.11.2023 №СЕ-19/115-23/12278-БД [PERSON] про неможливість проведення експертизи в зв`язку з тим, що зразки біологічного матеріалу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не надходили, для відбору порівняльних зразків до Миколаївського НДЕКЦ МВС з`явився [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - не з`явилися. Відбір порівняльних зразків не проводився. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Пунктами 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Як наголосив у своїй Постанові від 6 травня 2020 року у справі № 201/11183/16?ц Верховний Суд, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Разом з тим ЄСПЛ зауважив, що "на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (рішення від 7 травня 2009 року у справі "Калачова проти Російської Федерації", заява № 3451/05, § 34). Під час розгляду даної справи судом призначалася молекулярно-генетична експертиза, але відповідач двічі, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце її проведення до експертної установи не з`явилася, а також не забезпечила явку дитини. Отже оцінюючи заяву відповідача про визнання позову у сукупності з її неналежною процесуальною поведінкою, яка полягає у не з`явленні до експертної установи, суд доходить переконання щодо можливості задоволення позовних вимог. Разом з тим пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 зазначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. На підставі положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 908 грн 00 коп.

Outcome: approved