Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що 12 серпня 2016 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою за взаємною згодою з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалось, так як вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Внаслідок чого між позивачем та відповідачем відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони втратили почуття любові один до одного. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з 2021 року. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя та дитини . Спорів щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 12 серпня 2016 року Артемівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 427. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 10). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2021 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами немає та після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] буде проживати разом з матір`ю [PERSON] . Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб видно, що при укладенні шлюбу позивачка змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що позивачкою не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved