Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом про визнання батьківства, посилаючись на те, що він народився [INFO] . В свідоцтві про його народження, в графі батько записано « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] ». Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження у графі відомості про батька записано - [PERSON] , у графі підстава запису відомостей про батька записано - заява матері та її підпис, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Вказано, що його батьки одразу не зареєстрували шлюб, але проживали разом та перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1986 року, вели спільне господарство, [INFO] у них народився він, вони проживали однією сім`єю десять років, потім припинили проживання, позивач залишився проживати з матір`ю. Просив суд визнати відповідача його батьком, оскільки в позасудовому порядку це питання вирішити неможливо. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 січня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Позивач у судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що він народився в м. Кіровограді, актовий запис № 3014 від 01 вересня1988 року, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, № витягу: 00039751284, від 19 травня 2023 року вбачається, що відомостей про батька в актовому записі здійснені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, тобто за вказівкою заявниці. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідач визнає батьківство повністю та вважає [PERSON] своїм рідним сином. Дана обставина також підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були відібранні відповідно до приписів ст.90 ЦПК України, а саме надали письмові пояснення відповідно до яких підтвердили, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] . Свідки про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази попереджені. Внести зміни до актового запису про народження дитини в позасудовому порядку є неможливим. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач визнає себе батьком позивача, представник третьої особи не заперечував проти задоволення позовних вимог, а також, що встановлені судом обставини дають підставу вважати, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення про задоволення позову, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved