Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Служба у справах дітей та сім`ї, третя особа-1), [PERSON] (далі - [PERSON] , третя особа-2), у якому просила суд ухвалити рішення яким визначити спосіб участі її у спілкуванні та вихованні онуків [PERSON] (далі - [PERSON] ) та [PERSON] (далі - [PERSON] ), шляхом встановлення наступного порядку спілкування: -особистих зустрічей між [PERSON] та її онуками [PERSON] та [PERSON] у присутності їх матері [PERSON] , чи її батьків [PERSON] та [PERSON] , не менше, ніж 5 (п`ять) разів кожного місяця, протягом щонайменше 5 (п`яти) годин щоразу, за місцем фактичного перебування/проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , або за адресою, попередньо узгодженою позивачем з відповідачем. -вільно спілкуватися між [PERSON] та її онуками [PERSON] та [PERSON] по телефону чи з використанням інших електричних засобів комунікації. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є рідною бабою [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що батьками дітей є [PERSON] (син позивача) та [PERSON] , які з 02.06.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2022. Зазначає, що з грудня 2021 року відповідач позбавила можливості позивача спілкуватися із онуками та чинить перешкоди у такому спілкуванні. Посилається, що 25.07.2022 позивач звернулася із заявою до Служби у справах дітей та сім`ї з метою усунення перешкод у спілкуванні з онуками, проте після довготривалого процесу комунікації між позивачем, третьою особою-1 та відповідачем позитивного результату досягнути не вдалося. Стверджує, що відповідач у грудні 2022 відмовила позивачу у зустрічі з онукою [PERSON] посилаючись на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області яким було видано обмежувальний припис [PERSON] по відношенню до відповідача та спільних дітей, а тому відповідач побоювалася, що разом із позивачем із дітьми зможе зустрітися [PERSON] . Вказує, що дія обмежувального припису закінчилася у червні 2023 року, а тому наразі відсутні підстави для заборони спілкування позивача із онуками. З урахуванням викладеного вище, просила суд позовні вимоги задовольнити. 03.07.2023 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. 10.07.2023 судом було отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.07.2023 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження. 18.09.2023 до суду представником третьої особи-1 було подано повідомлення з проханням при винесенні рішення врахувати інтереси малолітніх дітей. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2023, яка постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання від 20.09.2023, до участі у справі в якості третьої особи було залучено [PERSON] 22.09.2023 представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву у якому відповідач позовні вимоги визнала частково та просила суд визначити позивачу графік зустрічей з онуками 1 раз на місяць протягом 2-3 годин. Свою позицію мотивує тим, що наразі Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 156 КК України, а також Бучанським РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування відносно [PERSON] за ст. 126-1 КК України, а тому існують ряд обставин, які унеможливлюють спілкування позивача з малолітніми онуками у спосіб запропонований позивачем. Вказує, що [PERSON] має ряд серйозних захворювань та для підтримки його життєдіяльності та розвитку існує ряд обмежень, які полягають у прийомі ліків згідно графіку та щодо раціону харчування, а тому спілкування позивача із [PERSON] можливе лише за додаткової участі осіб, які обізнані з вказаними вище обмеженнями. Зазначає, що [PERSON] є ученицею 4-го класу та їй організовано графік індивідуального навчання з урахуванням зайнятістю спортивними заняттями, а тому відповідач вважає, що графік спілкування позивача із [PERSON] має бути визначений з урахуванням установленого розпорядку дитини. Посилається, що [PERSON] лише три роки, а тому останній не має власних гаджетів та можливості спілкуватися за допомогою електронних засобів комунікації. Стверджує, що дитина [PERSON] сама не бажає спілкуватися з позивачем, а тому при вирішенні позовних вимог мають бути враховані також інтереси дитини. З урахуванням наведеного вище просила суд позовні вимоги задовольнити частково. 26.09.2023 представником позивача було подано до суду відповідь на відзив. 26.09.2023 третьою особою-2 було подано до суду заяву про розгляд даної справи за його відсутності. Також останній не заперечував проти задоволення позовних вимог. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.10.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 06.12.2023 представником позивача було подано до суду заяву про зміну предмету позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2023, яка постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання від 11.12.2023, було відмовлено у прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову. 18.12.2023 представником позивача було подано до суду клопотання про долучення доказів. 19.12.2023 третьою особою-2 було подано до суду клопотання про долучення доказів. 23.01.2024 представником позивача було подано до суду клопотання про долучення доказів. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Представник третьої особи-1 та третя особа-2 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутні представника третьої особи-1 та третьої особи-2, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] батьками якої зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON] батьками якого зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 9). При цьому, матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 10). Тобто, [PERSON] є бабою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). 03.05.2023 [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про визначення способу участі баби у спілкуванні та вихованні онуків шляхом встановлення порядку/графіку спілкування та баби з онуками (а.с. 41-44). Листом Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.05.2023 № 108/24/5-569-15 було повідомлено про необхідність вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні баби з онуками у судовому порядку (а.с. 47). Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Під час судового розгляду було встановлено, що у позивача дійсно існують обмеження у спілкуванні із онуками, що підтверджується наданим до позовної заяви електронним листуванням позивача та відповідача. Відповідач фактично не заперечує відсутність зустрічей позивача із онуками, проте мотивує таку відсутність зустрічей щільним графіком розпорядку дня дітей та, як наслідок, фактичною відсутністю часу у дітей для зустрічей і спілкування з позивачем. Згідно з копії довідки № 04 від 04.09.2023 за підписом директора Приватної організації Ворзельський ліцей «Академія інтелекту Плюс» [PERSON]., [PERSON] навчається у дошкільному підрозділі Приватної організації Ворзельський ліцей «Академія інтелекту Плюс» (а.с. 115). Наказом № 66 від 01.09.2023 за підписом директора Приватної організації Ворзельський ліцей «Академія інтелекту Плюс» [PERSON]. було затверджено спеціальний індивідуальне харчування та забезпечення медичним супроводом вихованця дошкільного підрозділу [PERSON] (а.с. 117). Згідно із копією довідки за підписом директора ТОВ «Центр реальної інклюзії «Ерудит» Бейчука І.О., погоджений графік та формат занять з корекційно-розвиваючої роботи у ТОВ «Центр реальної інклюзії «Ерудит», а саме: з понеділка по п`ятницю з 18 год. 30 хв. по 20 год. 45 хв., неділя з 10 год. 00 хв. по 12 год. 15 хв. (а.с. 123). Відповідно до копії довідки № 05 від 04.09.2023 за підписом директора Приватної організації Ворзельський ліцей «Академія інтелекту Плюс» [PERSON]., [PERSON] навчається у 4 класі Приватної організації Ворзельський ліцей «Академія інтелекту Плюс» (а.с. 120). У даному навчальному закладі [PERSON] встановлено наступний індивідуальний графік навчання: з понеділка по п`ятницю у приміщенні закладу з 08 год. 30 хв. по 14 год. 00 хв., у суботу дистанційно з 15 год. 00 хв. по 17 год. 05 хв. (а.с. 125). Окрім цього, відповідно до довідки Спеціальної дитячо-юнацької школи олімпійського резерву м. Києва зі спортивної гімнастики № 09/06/01 від 09.06.2023 за підписом директора Савицької Т., [PERSON] тренується в спортивній школі з 01.09.2020 по теперішній час (а.с. 126). Згідно з довідкою Спеціальної дитячо-юнацької школи олімпійського резерву м. Києва зі спортивної гімнастики № 09/06/01 від 09.06.2023 за підписом директора Савицької Т., [PERSON] відвідує спортивну школу за розкладом: з понеділка по п`ятницю з 15 год. 00 хв. по 18 год. 30 хв., субота з 10 год. 00 хв. по 13 год. 30 хв. (а.с. 130). Відповідно до довідки № 23-11/2021 від 23.11.2021 за підписом директора ТОВ «Центр реальної інклюзії «Ерудит» Бейчука І.О., [PERSON] працює у ТОВ «Центр реальної інклюзії «Ерудит» з 01.11.2022 згідно графіку: з понеділка по п`яницю. Враховуючи фактичні обставини справи, наявні у справі докази та надані пояснення сторін, свідчать про навність спору між сторонами щодо визначення порядку спілкування бабусі із онуками, а тому дане питання підлягає вирішенню у судовому порядку. При визначенні способу участі баби у вихованні онуків, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дітей, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дітей, щотижневий розпорядок дня дітей, індивідуальні потреби дітей даного віку, їх особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні малолітніх онуків, що не суперечить інтересам дітей та з урахуванням їх бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуків. Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самих дітей повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дітей та їх виховання. Вимоги позивача про її участь у вихованні та спілкуванні з онуками суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний нею спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дітей, може призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дітей. Таким чином, визначаючи часи спілкування бабусі із онуками, суд враховує, що доказів негативного впливу бабусі на них не надано, проте вважає, що наразі зустрічі дітей із бабусею мають відбуватися виважено і у присутності матері дітей, тобто відповідача. Дане рішення мотивоване тим, що діти протягом тривалого часу (більше 2 років) не бачилися з бабусею, вік дітей є 9 років та 4 роки, а тому у бабусі наразі відсутній близький контакт із онуками та психоемоційний зв"язок. При цьому, присутність відповідача під час зустрічі позивача із онуками на думку суду сприятиме налагодженню особистого контакту між бабусею та дітьми, а також сприятиме забезпеченню сприятливого психологічного та емоційного стану дітей, з огляду на їх вік та стан здоров"я, зокрема, [PERSON] , [INFO] .. В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дітьми буде перешкоджати нормальному їх розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із дітьми буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі, що забезпечить їх виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабусею, та онуками, надаючи оцінку запропонованому позивачем графіку, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку онуків, стану їх здоров`я та інтересів, відсутності протиправних дій бабусі стосовно своїх онуків, бажання бачитися, піклуватися про них та виховувати їх, - вірним буде визначити порядок участі баби у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками, дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку, відпочинку та стану їх здоров`я у наступному порядку: з 18.00 години до 19.30 години кожної другої та четвертої суботи місяця у присутності матері дітей - [PERSON] . Відмовляючи позивачу у задоволенні інших вимог в частині бажаного графіку спілкування та виховання дітей, суд вважає, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з дітьми, з огляду на їх вік, характер відносин між сторонами, усталений режим дня та відпочинку дітей, є недоцільним, не буде відповідати інтересам малолітніх дітей. Суд вважає, що на даному етапі, враховуючи тривалу відсутність контакту між онуками та бабусею, саме такий спосіб участі баби у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками, сприятиме налагодженню між ними стійкого особистого контакту та прихильності. За умови становлення такого контакту між бабою та малолітніми онуками у майбутньому, встановлений судом спосіб участі баби у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками може бути змінений як в судовому порядку, так і за особистою згодою позивача та відповідача у позасудовому порядку. Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі бабусі у вихованні онуків та спілкуванні з ними у повній мірі відповідає інтересам як бабусі, так і онуків, а також є достатнім для забезпечення участі бабусі у процесі виховання онуків. Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що батькам дитини, та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дітей та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування батьків, та бабусі із онуками. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онуками та участь у їх вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онуками, взявши до уваги суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні онуків, однак, за визначеним судом графіком, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому, суд роз`яснює, що сторони у подальшому не позбавлені права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дітей, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дітей, що буде відповідати їх інтересам. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме суму в розмірі 536,80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial