Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в обґрунтування своїх вимог вказав, що з 17.08.2022 року по 18.08.2022 року [PERSON] здійснив 2 банківських перекази на банківський рахунок [PERSON] на загальну суму у розмірі 117 300 грн. Зазначені грошові кошти були переказані позивачем [PERSON] без жодних правових підстав, а саме, жодного договору та/або інших документів між сторонами не укладалось і ніяких послуг/товарів не надавалось. Більше того, відповідач заволодів даними грошовими коштами позивача шляхом обману, що підтверджується Витягом з ЄРДР від 24.08.2022 року, в якому кваліфікуються дані дії за ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство). Таким чином, відповідачем було безпідставно набуто, грошові кошти позивача шляхом обману, і на момент подання даної позовної заяви, відповідач вказані грошові кошти не повернув. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) безпідставно набуті гротові кошти у розмірі 117 300 (сто сімнадцять тисяч триста) грн., стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) судові витрати за професійну правничу допомогу та за судовий збір у розмірі 16 669 грн. 20 коп. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 30 червня 2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15 серпня 2023 року відкладено підготовче засідання та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 вересня 2023 року відкладено підготовче засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 12 жовтня 20213 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 25 січня 2024 року по справі ухвалено проводити заочний розгляд. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та зазначив, як йому стало відомо від [PERSON] між позивачем та відповідачем була укладена усна домовленість щодо перевезення відповідачем [PERSON] з території бойових дій мати позивача, але цього не було зроблено, після чого відповідач зник та більше на зв`язок не виходив. Оскільки кошти досі знаходяться у відповідача та не повернуті [PERSON] , просив повністю задовольнити позов. Щодо оригіналів квитанцій представник позивача зазначив, що вони знаходяться у позивача, особисто він оригіналів не бачив, копії квитанцій було завірено позивачем. Позивач намагався зв`язатися із відповідачем, але позитивного результату немає. Рішення щодо кримінального провадження на теперішній час не прийнято. Чому при зверненні до правоохоронних органів, позивач не вказав особу, яка заволоділа обманом його грошима, представнику не відомо. Моральна шкода заподіяна позивачу полягає у тому, що відповідач заволодів належними позивачу коштами та не повернув їх. Позивач був вимушений звернутися до суду. Він знаходиться у пригніченому стані та знервованості. Кошти не повернуті, а вони дуже потрібні для життєдіяльності. Результатом дій відповідача стало погіршення стану здоров`я позивача та погіршення відносин з родичами. Представник позивача вважає, що усі докази надані суду та підтверджуються нормами законодавства. Просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надходило. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву не надав. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Як встановлено ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вбачається з матеріалів справи 17 серпня 2022 року через термінал самообслуговування «IBOX» на карту отримувача: [NUMBER] було зараховано 5000 грн., що підтверджується квитанцією: 022N-FGG6-DX50-J3YA.(а.с.6) Згідно копії платіжної інструкції № 251810013 від 18 серпня 2022 року [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] був здійснений переказ коштів в сумі 112 300 грн., призначення платежу: «Прийом готівки для поповнення картки номер [NUMBER] , [PERSON] , INN [NUMBER] ».(а.с.5) Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.08.2022 року вбачається, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від [PERSON] , про те, що 18.08.2022 року приблизно о 12 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4, невстановлена досудовим розслідуванням особа, шляхом обману заволоділа грошовими коштами у розмірі 117 300 грн., що належали заявнику. У зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження № 12022105040001771 за ч.1 ст. 190 КК України.(а.с.7) Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 вересня 2023 року витребувано у Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (ЕДРПОУ 21133352 місцезнаходження: 04114,м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19) інформацію стосовно того, чи належить банківська картка [NUMBER] , видана АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відповідний банківський рахунок [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на яку були здійснені грошові перекази [PERSON] з 17.08.2022 року по 18.08.2022 року на загальну суму у розмірі 117 300 гривень, із підтвердженням повного номеру вказаної картки. Так, з наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформації від 24.10.2023 № БТ/7768 на виконання вказаної вище ухвали суду від 13 вересня 2023 року встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКП [NUMBER] ) було відкрито рахунок [NUMBER] 24.03.2021 року та емітовано платіжну картку [NUMBER] від 20.10.2021 року. Станом на 24.10.2023 року рахунок [NUMBER] та платіжну картку [NUMBER] закрито. Дані для підтвердження здійснення грошових переказів [PERSON] з 17.08.2022 року по 18.08.2022 року на загальну суму у розмірі 117 300 грн., на картку [NUMBER] відсутні. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частинами 2, 3 вказаної статті визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За змістом вказаної норми зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норма глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Отже, норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Вказана правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах: від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (провадження № 61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі № 205/3330/14-ц (провадження № 61-1133св18). Позивач в позовній заяві зазначає, що з 17.08.2022 року по 18.08.2022 року здійснив два банківських перекази на банківський рахунок [PERSON] на зальну суму 117 300 грн. Зазначені грошові кошти були переказані позивачем [PERSON] без жодних правових підстав, а саме, жодного договору та/або інших документів між сторонами не укладалось і ніяких послуг/товарів не надавалось. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що копій розрахункових квитанцій, а також наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформації від 24.10.2023 № БТ/7768, які містяться в матеріалах справи на підтвердження факту безпідставного набуття відповідачем [PERSON] грошових коштів у сумі 117 300 грн., про що стверджує позивач недостатньо, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Оригінали квитанцій щодо переказу грошей суду не надано. Крім того, у своєму позові позивач посилається на факт отримання грошей без жодних правових підстав, в той час як з пояснень представника слідує, що між позивачем та відповідачем була усна домовленість про надання послуги особистого характеру. При цьому, у позові позивач посилається на заволодіння відповідачем коштів шляхом обману. Тобто не зрозумілим видається, яка саме підстава повернення коштів вказується позивачем. У зв`язку з виводами суду щодо необґрунтованості, недоведеності позовних вимог стосовно сплачених грошових коштів, не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення моральної шкоди. Судові витрати слід покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли. На підставі наведеного, ст.1212 ЦК України,

Outcome: dismissed