Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

19 грудня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб з відповідачкою було зареєстровано 11 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, ігнорування налагодження сімейних відносин, втрату почуття поваги та підтримки один до одного. Подружні відносини між ними припинені, проживають окремо з червня 2023 року, а тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала повністю, просила розірвати шлюб з відповідачем. Судовий збір не просила стягувати з відповідача, а прізвище просила не змінювати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином 17 січня 2024 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. До суду 08 лютого 2024 року надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, щодо розірвання шлюбу заперечень не має. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що\~шлюб\~між\~сторонами\~зареєстровано\~11 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 67 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, ігнорування налагодження сімейних відносин, втрату почуття поваги та підтримки один до одного. Подружні відносини між ними припинені, проживають окремо з червня 2023 року, а тому просить розірвати шлюб. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не вирішувалося питання щодо спільно нажитого майна та місця проживання дитини, оскільки таких вимог сторони не заявляли. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач не виявила бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, то суд вважає за необхідне залишити після розірвання шлюбу її прізвище без змін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просила стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1073,60 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved