Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи 27.12.2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09 червня 2020 р. [PERSON] уклала із Акціонерним товариством "Ідея Банк" Кредитний договір № R01.00202.006763082 від 09 червня 2020 року. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги з кредитним договором № R.01.00202.006763082 від 09 червня 2020р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Рестру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R01.00202.006763082 від 09 червня 2020 р. в сумі 13847,72 грн, з яких: 7771,68 грн - заборгованість за основним боргом; 6076,04 грн - заборгованість за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошої вимоги здійснювались безпосередньо А Т «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № R01.00202.006763082 від 09 червня 2020 р. в сумі 13847,72 гривень. 23 лютого 2019 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4135300002. Кредитний договір відповідно до п.9.10 Кредитного договору, підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений в п.10 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. 11.05.2021 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 11052021, відповідно до умов якого ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 року до договору факторингу №11052021 від 11.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5487,23 грн, з яких: \~ \~ \~ \~2499,14 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2988,09 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, Відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, в разі сплати відповідачкою коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення крединої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 11.05.2021 Позивачем і здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Ф «ЄАПБ» за кредитним договором № 4135300002 в розмірі 5487,23 грн, з яких: 2499,14 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2988,09 грн - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з [PERSON] : за кредитним договором № R01.00202.006763082 в розмірі 13847,72 грн, з яких: 7771,68 грн - заборгованість за основним боргом та 6076,04 грн - заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 4135300002 в розмірі 5487,23 грн, з яких: 2499,14 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2988,09 грн - сума заборгованості за відсотками. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 19 334,95 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору за судовий розгляд цієї справи. ІІ. Позиція учасників процесу Представник позивача в судове засідання, призначене для розгляду справи не з`явився. У позовній заяві представник просив розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик до суду особисто [PERSON] (а.с. 57). 25.01.2024 року через канцелярію суду від [PERSON] надійшла заява про здійснення розгляду справи без її участі, визнання позову у повному обсязі та відсутність заперечень щодо задоволення такого. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 29.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання, призначене на 25.01.2024 року належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони не з`явилися. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. ІV. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 09.06.2020 року між із Акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № R01.00202.006763082, згідно з яким банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 7771,68 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. Строк користування кредитом встановлено на 38 місяців. Договором встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 25,44% річних від залишкової суми кредиту (а.с.7). Сторонами погоджено графік платежів, відповідно до якого за період з 09.07.2020 року по 09.08.2023 року відповідачкою повинна була бути погашена сума кредиту у розмірі 7771,68 грн та проценти за користування кредитом у розмірі 3621,24 грн. Також сторонами погоджено розрахунок сукупної вартості кредиту (а.с.8). Таким чином, кредитний договір містить інформацію, як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину, та строк на який видані кредитні кошти та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України. При цьому, відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, в тому числі з розміром щомісячних процентів та розміром страхового платежу, що підтверджується його підписом в договорі. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги з кредитним договором № R.01.00202.006763082 від 09 червня 2020 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.17-18). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R01.00202.006763082 від 09 червня 2020 р. в сумі 13847,72 грн, з яких: 7771,68 грн - заборгованість за основним боргом; 6076,04 грн - заборгованість за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за комісіями (а.с.19). Розмір заборгованості за кредитним договором визначено попереднім кредитодавцем ПАТ «Ідея Банк». Судом встановлено, що згідно з погодженим сторонами графіком платежів до кредитного договору № R01.00202.006763082 від 09.06.2020 року, загальний розмір процентів за користування кредитом становить 3 621,24 грн, тоді як позивач просить стягнути з відповідачки 6\~076,04 грн заборгованості за відсотками. Вимога позивача про стягнення з відповідачки 2\~454,80 грн заборгованості за відсотками жодними доказами не підтверджена. В іншій частині розрахунок позивача відповідачкою не спростований та не оспорений. Також, будь-яких доказів того, що відповідачка повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять. Відтак, суд встановив, що станом на 30.11.2023 року заборгованість за кредитним договором № R01.00202.006763082 від 09 червня 2020 року не погашена, залишок заборгованості складає 11\~392,92 гривень, з яких: 7771,68 грн - заборгованість за основним боргом та 3621,24 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, 23 лютого 2019 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4135300002 (підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором), за умовами якого ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» зобов`язалося надати та надало [PERSON] кредит у розмірі 2500 грн зі строком користування протягом 30 календарних днів, а позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним (а.с. 23-28). Кредитний договір у відповідності до п.9.10 Кредитного договору, підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.10 кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.п. 2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» суми кредиту. 11.05.2021 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 11052021, відповідно до умов якого ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.31-34). Згідно п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту 7. Згідно п. 1.2 Договору факторингу Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акт) 7 прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11052021 від 11.05.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 5487,23 грн., з яких: 2499,14 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2988,09 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.35). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4135300002 від 23.02.2019 року за період з 11.05.2021 року по 30.11.2023 року [PERSON] боргує 2499,14 грн за основною сумою боргу та 2988,09 грн за відсотками (а.с. 36). Зазначений розрахунок відповідачкою не спростований, не оспорений та визнається. Будь-яких доказів того, що відповідачка повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять. Станом на 30.11.2023 року заборгованість за кредитним договором № 4135300002 від 23.02.2019 року не погашена, а залишок заборгованості складає 5487,23 гривень. Відповідачка визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти задоволення такого. V. Застосоване судом законодавство За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Також особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). VI. Висновки суду З урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає доведеним, що [PERSON] за умовами кредитних договорів №R01.00202.006763082 від 09 червня 2020 року та № 4135300002 від 23.02.2019 року отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів за договорами, всупереч ч. 1\~ст. 81 ЦПК України не надала, тому суд дійшов висновку, що заборгованість на підставі вищезазначених договорів підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» в межах суми, підтвердженої позивачем належними доказами: за кредитним договором № R01.00202.006763082 від 09 червня 2020 року в розмірі 11392,92 грн (яка складається з: 7771,68 грн - сума заборгованості за основним боргом та 3621,24 грн - сума заборгованості за відсотками) та за кредитним договором № 4135300002 від 23 лютого 2019 року в розмірі 5487,23грн (яка складається з: 2499,14 грн - сума заборгованості за основним боргом та 2988,09 грн сума заборгованості за відсотками). З огляду на вищевикладене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення. VIІ. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі; судовий збір за подання позову у даній справі у розмірі 2\~684,00 грн та витрати пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1342 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією № 52949 від 12.12.2023 року. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 2 343 гривень 24 копійок (2684,00 х16 880,15/19 334,95 = 2 343 гривень 24 копійок). Витрати пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 1135 гривень, документально не підтвердженні, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні зазначених вимог. На підставі ст.11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial