Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на: - 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 1820882401:11:003:8088, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - 1/2 частку земельної ділянки площею 0,3267 га, кадастровий номер 1820882401:11:003:8089, для ведення особистого селянського господарства, землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є спадкоємцем за законом [PERSON] , прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, яка належала [PERSON] . Однак постановою нотаріуса [PERSON] було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку земельних ділянок, які стосуються предмета спору, у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна, а саме - його частку. Семенівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо предмета спору у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом від 21.12.2022 р. про смерть (а. с. 13). Спадщину [PERSON] прийняла її дочка - [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом, що підтверджується довідкою від 13.10.2023 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Литвина О.С. (а. с. 20). Інший спадкоємець за законом [PERSON] - її чоловік, [PERSON] , відмовився від належної йому частки спадкового майна, що підтверджується його заявою від 14.04.2023 р. (а. с. 21). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином до [PERSON] перейшли права та обов`язки (спадщина) [PERSON] , у тому числі - права власності останньої. [PERSON] приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Литвином О.С. видано свідоцтво від 27.09.2023 р. про право на спадщину за законом, за яким вона є спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] (1/2 частки у праві власності на будинок за адресою: [ADDRESS] ) (а. с. 19). До дня смерті [PERSON] та [PERSON] були власниками на праві спільної сумісної власності: - земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1820882401:11:003:8088, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки площею 0,3267 га, кадастровий номер 1820882401:11:003:8089, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ці обставини підтверджуються двома витягами від 31.05.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 15, 16). Тобто до [PERSON] перейшло і право спільної сумісної власності [PERSON] на вказані земельні ділянки. Разом з тим, [PERSON] постановою від 27.09.2023 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Литвина О.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності на зазначені земельні ділянки після смерті [PERSON] у зв`язку з невизначенням частки померлої. Частинами першою та другою статті 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та другою статті 370 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У матеріалах справи відсутні докази того, що розмір часток [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на наведені вище земельні ділянки, був різним, тому Суд виходить з того, що розмір цих часток був рівним, тобто 1/2. Як вказувалось вище, у зв`язку з неможливістю встановлення розміру частки померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на ці земельні ділянки, [PERSON] , будучи єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов`язки [PERSON] щодо земельних ділянок), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на 1/2 частку земельних ділянок. Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину, набула право власності на: - 1/2 частку земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1820882401:11:003:8088, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - 1/2 частку земельної ділянки площею 0,3267 га, кадастровий номер 1820882401:11:003:8089, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved