Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У червні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості частки у спільному майні у розмірі 74 400,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03.01.2018р. між сторонами було укладено шлюб. За час спільного подружнього життя за спільні кошти сторони придбали майно, транспорнтний засіб марки «Audi», модель А3, 2002 року випуску, номер кузова Vin [NUMBER] . Вказаний автомобіль було зареєстровано на відповідача, яким вона розпоряджалась та користувалась. 07.06.2023р. транспортний засіб марки Audi було перереєстровано на нового власника по договору укладеному в ТСЦ 8041. Продаж транспортного засобу відбувся без відома та дозволу позивача та грошові кошти після продажу транспортного засобу у розмірі 50 % від вартості транспортного засобу відповідач позивачу не передала. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2023р. відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 19.07.2023р. здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику ) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 25.09.2023р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києва призначено по справі авто-товарознавчу експертизу та зупинено провадження на час проведення експертизи. 01.12.2023р. ухвалою суду поновлено провадження у справі. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та уточнив позовні вимоги, просив стягнути відповідно до проведеної експертизи судом половину вартості КТЗ 216 120,00 грн./2 = 108 060,00 грн. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позову частково та просила стягнути грошову компенсацію вартості його частки від спільного майна у розмірі 24 500,00 грн. Надала відзив в якому вказала, що 16.02.2019р. сторонами було придбано транспортний засіб «Audi», який 18.05.2023р. було відчужено гомадянину [PERSON] за 49 000,00 грн. Продаж даного автомобіля за вищевказану суму коштів зумовлено тим, що автомобіль після ДТП 06.08.2021р. було пошкоджено і на момент його продажу він не був відремонтований, мав 301 000 км пробігу. Крім того, даний автомобіль мав суттєву поламку, як зламана коробка передач, внаслідок чого даний автомобіль не можна було використовувавати. Перед самими продажем, відповідачем за особисті кошти було здійснено діагностику транспортного засобу та проведено невеликий ремонт у вигляді регулювання розвал-сходження та заміни амортизаторів, мастила на загальну суму 12 598,00 грн. Таким чином, враховуючи, що спільне майно подружжя було реалізоване за 49 000,00 грн., враховуючи приписи статті 70 СК України, компенсаційні виплати з боку відповідача на користь позивача становить 24 500,00 грн. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 03.01.2018 р. між [PERSON] та [PERSON] . Святошинським районним у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві було зареєстровано шлюб про що, зроблено актовий запис № 2. Судом встановлено, що в період шлюбу сторонами було придбано транспорнтний засіб марки «Audi», модель А3, 2002 року випуску, номер кузова Vin [NUMBER] . Вказаний автомобіль було оформлено на [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу 8041/2023/3826698 від 18.05.2023р. [PERSON] продала спірний автомобіль гр. [PERSON] . Відповідно п. 3.1 договору за домовленістю сторін ціна трнаспортного засобу складає 49 000,00 грн. В той же час, відповідно до висновку судового експерта від 07.11.2023р. ринкова (середня) вартість транспорнтного засобу марки «Audi», модель А3, 2002 року випуску, номер кузова Vin [NUMBER] становить 216 120,00 грн. Згідно зі ст.ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 2 ст. 60 СК України встановлено презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу. Аналізуючи зазначену норму, суд вважає, що реєстрація права на майно, придбане під час шлюбу, лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р.«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, 2 статті 71 СК України). Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно із ч. 1 ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Судом встановлено, що відповідач відчужила спірний автомобіль без повідомлення про це [PERSON] та без отримання його згоди. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Доводи відповідача про те, що позивач має право на компенсацію половини вартості автомобіля, визначеної у договорі купівлі-продажу, не заслуговують на увагу, оскільки договірна ціна не відображає ринкової вартості транспортного засобу на час продажу. При розгляді справи не встановлено наявності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля, а тому виходячи з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна, суд приходить до висновку, що позивач має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Таким чином, враховуючи, що спірний транспортний засіб сторонами придбано за час перебування в зареєстрованому шлюбі та він належить до спільного майна подружжя, відповідач здійснив його продаж без отримання згоди позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 108 060,00 грн грн. в рахунок компенсації вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу, виходячи з його ринкової ( дійсної ) вартості, а тому позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved