Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

28.11.2023 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Солом`янський ВДРАЦС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), про встановлення факту смерті, у якій просить встановити факт, що його батько [PERSON] помер [INFO] в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим Україна. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька у відділі ДРАЦС, оскільки він помер [INFO] на території України, яка на даний час є тимчасово окупованою, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а тому звернувся до суду з даною заявою. Ухвалою від 28.11.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, однак на адресу суду від кожного з них надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та копією виписки з рішення Народного суду Малиновського району Кіровоградської області УРСР від 22.06.1982 р. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в селі Білок-Каралес Куйбишевського району Республіки Крим та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, що підтверджується карткою виклику швидкої медичної допомоги від 23.01.2001 р., фотографіями з місця поховання та нотаріально посвідченою заявою [PERSON] , яка була присутня під час поховання. Згідно з листом Солом`янського ВДРАЦС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) від 02.09.2023 р., [PERSON] відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті його батька [PERSON] на підставі поданих ним документів, про цьому одночасно роз`яснено про можливість звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на те, що він позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька у відділі ДРАЦС, оскільки він помер [INFO] на території України, яка на даний час є тимчасово окупованою, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Судом встановлено, що місто Сімферополь Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією України. Згідно положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Пунктом 1 розділу 5 зазначених вище Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього Закону України передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2-4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Враховуючи, що встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті його батька, отримати свідоцтво про смерть та в подальшому оформити спадщину, при цьому встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за даних обставин не вбачається можливим, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Білок-Каралес Куйбишевського району Республіки Крим, громадянин України, помер [INFO] в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим Україна.

Outcome: approved