Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Зазначає, що з вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, в них з відповідачем різні погляди на життя, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, підстав для примирення не вбачає. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18 грудня 2004 року виконкомом Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, актовий запис № 4. Позовна заява надійшла до суду 30 листопада 2023 року. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. З клопотанням про відкладення слухання справи відповідач до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 18 грудня 2004 року виконкомом Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 4 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6). Подружні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з березня 2017 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення у даній справі. На підставі викладеного, згідно з ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved