Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

[PERSON] ,\~звернулася в\~суд з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 01 лютого 2007 року, між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Добрянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №5. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, так як відповідач зловживає спиртними напоями, не цікавиться веденням сімейного господарства та не поважає її як жінку. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неодноразово зраджував їй у подружній вірності. Вважає, що їх шлюб фактично розпався ще у 2018 році та на даний час між ними відсутні почуття взаємної любові та поваги, а тому просить суд, позов задовольнити та шлюб розірвати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка та її представник адвокат Матіко Р.І. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. 30.01.2024 року від представника позивачки, адвоката Матіко Р.І. до суду надійшла заява, згідно якої просить розглянути справу без його та позивачки участі. Разом з цим вказує, що проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №0600056612901, 0600060842563 та довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву, не надходило. Суд, виконуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що позивачка та її представник просили справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити та не заперечують проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2007 року, між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Добрянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 01.02.2007 року виконкомом Добрянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, про що свідчить тривала відсутність між сторонами сімейних відносин, яких не існує понад п`ять років та спільних дітей у сторін, не має. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про відсутність між сторонами сімейних відносин, відсутність у сторін дітей, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved