Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

[PERSON] \~через свого\~представника 26.12.2023\~року звернувся\~до суду\~із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] реєстраційного посвідчення від 06.05.1993 року, яке видане Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на гараж, розташованого на [ADDRESS] (зареєстровано та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №354), та державний акт І-ЛВ №075945 від 16.03.1999 року (зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю З-З за №706), який виданий Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради народних депутатів на земельну ділянку, площею 0,0100 гектарів, розташованої у [ADDRESS] , для обслуговування гаражу. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що при отриманні нового свідоцтва про народження та паспорта у його прізвище було внесено зміни, а саме з « [PERSON] » на « [PERSON] », що не збігається із його прізвищем, зазначеним у реєстраційному посвідченні на гараж від 06.05.1993 року та у державному акті про право власності на землю від 16.03.1999 року. У зв?язку з необхідністю провести державну реєстрацію права власності на гараж та земельну ділянку він подав до державного реєстратора усі необхідні для реєстрації документи, проте рішенням від 12.09.2023 року йому було відмовлено в проведенні реєстраційних дій, оскільки в поданих документах наявні розбіжності прізвища заявника. Оскільки розбіжності у написанні його прізвища не дозволяє йому реалізувати своє право на реалізацію права власності, а тому встановлення факту належності йому\~вказаних правовстановлюючих документів є єдиним способом захисту його майнового права. У судове засідання заявник не з`явився, хоча про дату, час і місце проведення такого був повідомлений належним чином, при цьому уповноважений представник заявника [PERSON] подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності за наявними у справі доказами, що суд, з огляду на положення ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе. Заінтересована особа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, не направила в судове засідання свого уповноваженого представника, при цьому, подала заяву про розгляд справи у відсутності такого. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Зі змісту\~ст.4 ЦПК України\~вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~було роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.273 ЦПК України\~\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.12\~постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Залізничним РВ УМВС України в Львівській області (а.с.23) [PERSON] [INFO] , уродженець м.Львова; зареєстрований на [ADDRESS] . З державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №075945, який було видано 16.03.1999 року на підставі ухвали 3-ї сесії 3-го скликання Львівської міської Ради народних депутатів №85 від 05.11.1998 року (наказ №413 від 15.10.1998 року) вбачається, що [PERSON] , який проживає на [ADDRESS] , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0100 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; для обслуговування гаражу (а.16-17). Згідно реєстраційного посвідченням від 06.05.1993 року (а.с.20) гараж, який розташований на [ADDRESS] зареєстрований в цілому [PERSON] на праві особистої власності на підставі рішення Залізничного райвиконкому від 10.04.1984 року за №189 (а.с.22). Також встановлено, що 06.09.2023 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію права власності на гараж та земельну ділянку по [ADDRESS] , проте отримав відмову з мотивів того, що в поданих документах наявні розбіжності щодо прізвища заявника (а.с.21). Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.09.1962 року народження, [PERSON] народився [INFO] і в такому його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 19.09.1962 року зроблено відповідний запис за №2243 (а.с.27) Відповідно до витягу №00023470170 від 23.07.2019 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень 18.06.1998 року до актового запису про народження №2243 від 19.09.1962 року внесено виправлення до прізвищ дитини, батька та матері, а саме з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11-12). 18.06.1998 року [PERSON] повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і в такому його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 19.09.1962 року зроблено відповідний запис за №2243 (а.с.38). Таким чином аналіз наведених доказів дає підстави для висновку про те, що заявник [PERSON] та [PERSON] , який значиться у реєстраційному посвідченні на гараж від 06.05.1993 року та у державному акті про право власності на землю від 16.03.1999 року, є однією і тією ж особою. Враховуючи наведене, суд вважає, що факт належності [PERSON] реєстраційного посвідчення від 06.05.1993 року, яке видане Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на гараж, розташованого на [ADDRESS] (зареєстровано та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №354), та державного акта І-ЛВ №075945 від 16.03.1999 року (зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю З-З за №706), який виданий Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради народних депутатів на земельну ділянку, площею 0,0100 гектарів, розташованої у [ADDRESS] для обслуговування гаражу є доведеним, а тому є достатньо підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення даного факту породжує для заявника певні правові наслідки.

Outcome: approved