Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07.11.2018 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №101. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовано тим, що 07.11.2018 між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Шлюб з відповідачем виявився невдалим. У них різні характери та погляди на сімейне життя, ведення справ сім`ї, виховання сина, через що між ними неодноразово виникали непорозуміння та сварки. Вони часто не знаходили спільної мови, не розуміли один одного, що призвело до втрати поваги та любові один до одного. Шлюбні відносин між ними припинено два роки тому. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, сім`я існує формально, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітнього сина. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.11.2023 відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до частини другої ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 07.11.2018 року, який зареєстрували у Шаргородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони є батьками [PERSON] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). У відповідності до положень ст. ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст. ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, відповідно до якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За правилами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, відсутність підстав для примирення сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Питання про судові витрати необхідно вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при подачі позову. Решта 50 відсотків судового збору, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved