Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що [INFO] померла [PERSON] . Спадщину після її смерті прийняли позивач та третя особа [PERSON] . За життя спадкодавиці належала земельна ділянка площею 1,9531 га з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області (раніше Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області). На підставі укладеного між спадкоємцями [PERSON] договору про поділ спадкового майна право на спадщину на вказану земельну ділянку набув позивач. Однак одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину [PERSON] змоги не має у зв`язку з тим, що на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248 помилково зареєстровано право власності відповідачки [PERSON] . Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд: - припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248 площею 1,7133 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області (раніше Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області); - визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248 площею 1,9531 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області (раніше Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області). Ухвалою судді від 04 грудня 2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Каруна В. П. про витребування доказів. Представник позивача адвокат Карун В. П. у підготовчому судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнала та зазначила про це у окремій письмовій заяві. Третя особа [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності та вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,9531 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області (раніше Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області). На зазначену земельну ділянку фізичною особою-підприємцем [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та ділянці присвоєно кадастровий номер 6822184200:05:025:0248. [INFO] [PERSON] померла. У Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 6/2020. Спадкоємцями за законом являються діти спадкодавиці [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (відповідачка по справі). Внаслідок поділу спадкового майна [PERSON] отримав право на спадщину, зокрема, на земельну ділянку площею 1,9531 га з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248. Однак видати свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно немає можливості у зв`язку з тим, що за зазначеним кадастровим номером зареєстроване право власності за [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 818501 від 10 лютого 2002 року, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 09 грудня 2019 року, повідомленням завідувачки Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієвої А. П. від 03 листопада 2023 року № 1270/02-14, технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 1,9531 га з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248, договором про поділ спадщини від 22 грудня 2023 року, посвідченим державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієвою А. П. та зареєстрованим у реєстрі за № 1252. Згідно з повідомленням Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 23 листопада 2023 року № 4986/281-23 земельна ділянка площею 1,9531 га з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248 відповідно до обмінного файлу, наявного в державному земельному кадастрі, державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 818501 від 10 лютого 2002 року та протоколу розподілу між власниками земельних часток (паїв) належить [PERSON] . Разом з тим, як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 353026378 від 03 листопада 2023 року за відповідачкою [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 386554 від 14 грудня 2010 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,7133 га з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248. У подальшому на підставі того ж державного акта за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,7133 га з кадастровим номером 6822184200:05:025:0329, що підтверджується копіями документів, які містяться у реєстраційній справі щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 2794940268221, наданими Ізяславською міською радою Шепетівського району Хмельницької області за № 88/03-14 від 09 січня 2024 року. Вказаним реєстраційним діям передувало розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6822184200:05:025:0329, із якої убачається, що дана земельна ділянка дійсно належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 386554 від 14 грудня 2010 року. Отже, не зважаючи на те, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 386554 від 14 грудня 2010 року за [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184200:05:025:0329, остання продовжує значитись власником земельної ділянки з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248, що унеможливлює реєстрацію права власності позивача на спірну земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 3 ЦК України\~одними із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з приписами ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Пунктом 2 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Зі змісту\~ст.\~16\~ЦК України\~слідує,\~що кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна правовідношення; припинення правовідношення . Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У даній справі судом встановлено, що за відповідачкою [PERSON] помилково зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248, яка належала спадкодавиці [PERSON] та була успадкована позивачем. Не зважаючи на те, що за відповідачкою оформлено право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184200:05:025:0329, остання продовжує значитись власником земельної ділянки з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248, що призвело до порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Тому слід припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248 площею 1,7133 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області (раніше Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, та призводить до їх відновлення. З урахуванням положень ст.ст. 1296-1298 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, відповідно до ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. За таких обставин, оскільки позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , прийняв спадщину в установленому законом порядку, проте позбавлений можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184200:05:025:0248 у зв`язку з тим, що за вищевказаним кадастровим номером зареєстровано право власності за відповідачкою, яке підлягає припиненню, належним способом захисту прав позивача [PERSON] є також визнання права власності в порядку спадкування на спірну земельну ділянку. Відтак, приймаючи до уваги, що визнання відповідачкою пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved