Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

[PERSON] 31.05.2021 року звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона має сина, [PERSON] , батька її онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Матір`ю її онуків є відповідачка у справі - [PERSON] . Син та відповідачка проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 року (справа №182/7661/20, провадження 1-кс 0182/1465/2020) відносно її сина [PERSON] обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків. 15.01.2021 року рішенням третьої особи за №58,59 надано дозвіл на тимчасове проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з нею до вирішення питання надання дітям відповідного статусу та їх влаштування. З того часу онуки мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідачка мешкає за адресою [ADDRESS] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, життям дітей не цікавиться, допомоги на їх утримання не надає. Вона неодноразово просила відповідачку виправитись та зайнятись вихованням своїх дітей, однак. Це не дало позитивних результатів. Але відповідачка свідомо, злісно, без будь-яких наявних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, не займається вихованням та матеріальним утриманням дітей, не створює умов для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, заходи, проведені третьою особою у справі, позитивного результату не принесли та відповідачкою не виконувалися без будь-яких причин. На підставі викладеного, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , призначити її опікуном, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по даній справі, витребувано у Служби у справах дітей Нікопольської міської ради вмотивований висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її дитини. 19.10.2021 року начальником служби у справах дітей Нікопольської міської ради надано до суду рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 26.05.2021 року №398 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] ». Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 16.03.2023 року закрито підготовче провадження по вказаній справі, призначено справу до слухання по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник, [PERSON] , кожен окремо, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. У судовому засіданні представник третьої особи - Буряк А.С. не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав, але заперечували проти встановлення опіки та стягнення з відповідачки аліментів, оскільки у дітей є батько, який не позбавлений батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 29.01.2024 року о 14-00 год., який не вручений у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Справу розглянуто у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Позивач [PERSON] , [INFO] , рідною бабусею малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Також встановлено, що згідно із рішенням-дозволом №58,59 Служби у справах дітей Нікопольської міської ради від 15.01.2021 року надано дозвіл на тимчасове проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у родині [PERSON] до вирішення питання надання дітям відповідного статусу та їх влаштування. Згідно характеристики від 04.01.2021 року, наданої Головою квартального комітету № 23 Цибулько В.А. , [PERSON] не працювала, дітям уваги не приділяла. [PERSON] став часто хворіти та пішов проживати до бабусі [PERSON] , через те, що в домі був бруд, постільної білизни не було, діти вкривалися брудною ковдрою. [PERSON] , останнім часом займала гроші в борг, щоб тільки придбати спиртні напої та тютюнові вироби. [PERSON] постійно ходила по вулиці брудна та голодна, а також періодично не ходила до школи через педикульоз. Сусіди неодноразово звертались до квартального комітету щоб [PERSON] позбавити батьківських прав (а.с.6). Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 26.05.2021 року за № 398 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] від 26.05.2021 року за № 398, згідно якого орган опіки та піклування Нікопольської міської ради, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітніх - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.27-30). Відповідно вказаного висновку, відповідач на контакт зі службою не йде, провести роз`яснювальну роботу з нею щодо відповідальності та наслідки невиконання батьківських обов`язків неможливо. Відповідач постійно проживає за різними адресами, зацікавленості до життя сина та доньки не проявляє. Крім того, судом встановлено, що на теперішній час батько дітей [PERSON] перебуває в Збройних Силах України . Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом було встановлено, [PERSON] свідомо, злісно, без будь-яких наявних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, не займається вихованням та матеріальним утриманням своїх дітей, не створює умов для їх фактичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, не цікавиться їх здоров`ям та життям, морально та матеріально дітей не підтримує. Тому, суд приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідачки до своїх дітей, яка ухиляється від їх належного виховання, не займається їх утриманням вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про встановлення опіки над неповнолітніми дітьми та призначення опікуном позивачку, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст. 11 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань в тому числі і щодо встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Компетенцією щодо встановлення опіки над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених ч.ч.1,2 ст. 60 ЦК України наділений саме відповідний орган опіки та піклування. З поданням про призначення неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] опікуна до суду орган опіки та піклування не звертався, щодо них органом опіки та піклування вирішувалося питання щодо встановлення тимчасового влаштування, в суду відсутні відомості щодо взяття [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на облік, як дітей, позбавлених батьківського піклування. А також судом встановлено, що у дітей є батько [PERSON] , [INFO] , який на даний час не позбавлений батьківських прав, щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З урахуванням наведеного, враховуючи, що органом опіки та піклування питання щодо встановлення опіки над малолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не вирішувалось, діючим законодавством не передбачено права бабусі, у якої дитина влаштована на тимчасове утримання, звернення до суду із позовом про стягнення з матері дитини аліментів на утримання останніх на її користь, позовні вимоги щодо призначення позивача опікуном її малолітніх онуків та стягнення аліментів на їх утримання не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, те, що відповідач самоусунулася від виховання своїх дітей, а її відношення до своїх батьківських обов`язків виключає участь у їх житті, та те, що вона свідомо та добровільно відмовилася від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню дітей, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а в іншому відмовити.

Outcome: partial