Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за надані послуги з опалення та гарячу воду за період з 01 листопада 2017 року по 31 липня 2021 року у розмірі 43086 грн. 39 коп.; інфляційні витрати 3055 грн. 44 коп.; 3% річних від простроченої суми 1381 грн. 42 коп.; судовий збір у розмірі 2270,00 грн.. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (надалі - заявник) надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України «Про житлово комунальні послуги» та Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичною собою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 01 серпня 2021 року у боржника виникла заборгованість в сумі 43086 грн. 39 коп. за період з 01 листопада 2017 року по 31 липня 2021 року. Окрім зазначеної суми заборгованості, відповідачу нараховане три процента річних від простроченої суми у розмірі 1381 грн. 42 коп. та сума інфляційних витрат за час прострочення заборгованості у розмірі 3055 грн. 44 коп.. Зазначену заборгованість просить стягнути в судовому порядку. Позивач зазначив, що наслідки прострочення боржниками грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржників за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з опалення та гарячу воду за період з 01 листопада 2017 року по 31 липня 2021 року у розмірі 43086 грн. 39 коп.; інфляційні витрати 3055 грн. 44 коп.; 3% річних від простроченої суми 1381 грн. 42 коп., а також на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 гривень. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2023 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року у цивільній справі № 635/7366/21 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду задоволено. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року у цивільній справі № 635/7366/21 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду скасовано. Справу\~призначено до розгляду. \~ \~ \~ \~07 листопада 2023 року [PERSON] надіслала на адресу суду заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги задоволенню не підлягають у зв`язку із тим, що повинно бути застосовано трирічний строк позовної давності згідно ст.256 ЦК України, обмеживши стягнення за надані послуги, починаючи з жовтня 2018 року. Та за її підрахунками сума основного боргу має складати - 31512,86 гривні, 3% річних - 806,15 гривень, інфляційні витрати 1598,03 гривні. Також заявник наголошує, що вона не була власницею квартири [ADDRESS] до 23 липня 2020 року. Власником зазначеної нерухомості був [PERSON] . 18 грудня 2023 року представник позивача [PERSON] , надіслав на адресу суду додаткові пояснення, відповідно до яких зазначає, що сама по собі заява про застосування строку позовної давності свідчить про визнання відповідачем порушеного права позивача, тобто наявність заборгованості, оскільки за спливом строку позовної давності можна відмовити у випадку, коли порушені, невизнані або оспорені права підлягають захисту, але відповідач пропустив строк без поважних причин. Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу по особовому рахунку [NUMBER] квартири [ADDRESS] відповідач здійснювала періодичні оплати протягом 2011, 2012, 2013, 2014 років. У 2015 році було здійснено лише дві оплати у квітні та вересні. В подальшому і до цього часу відповідач оплати за надані послуги з постачання тепла та гарячої води не здійснював. Сальдо заборгованості станом на 01.11.2023 року становить 81734,54 грн. У відповідності до ч.1 ст. 264 ЦК України : «Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку».Таким чином, норма ч. 1 згаданої статті встановлює, що перебіг позовної давності переривається вчиненням боржником дій, що свідчать про визнання ним свого боргу або іншого обов`язку. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії цього карантину». Також Постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом у період з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року» був встановлений карантин на всій території України. Таким чином, враховуючи те, що на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року\~до 30 червня 2023 року, та те, що під час дії карантину строки, визначені ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, загальний період з 12.03.2017 року по 30.06.20223 року не входить у строки позовної давності. Таким чином, позовні вимоги вважає законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача [PERSON] , не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач є користувачем послуг теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] . В даному приміщенні зареєстровано дві особи: [PERSON] , 1981 року народження та [PERSON] 2010 року народження, що підтверджується довідкою Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області за №02-31/1997 від 29 червня 2021 року. Як вбачається зі змісту відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, у зв`язку з неповною та несвоєчасною оплатою таких послуг відповідачем, утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячу воду за період з 01 листопада 2017 року по 31 липня 2021 року у розмірі 43086 грн. 39 коп. Факт надання послуг КП ХТМ за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не заперечувала. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону Україні «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичного особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п. п. 1, 5 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором . \~ \~ \~ \~Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (абз. 2 ч. 1 ст. 9 Закону №2189-VIII). Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року. Статті 68, 162 Житлового Кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання у повному обсязі не вносила, внаслідок чого у відповідача\~перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання. \~ \~ \~ \~Щодо заяви відповідача про застосування судом до вимог КП «Харківські теплові мережі» строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). \~ \~ \~ \~Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне на підставі ч.3 ст. 267 ЦК України застосувати трирічний строк позовної давності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» був встановлений карантин на всій території України. Постановами КМУ від 20.05.2020 №392, від 22.07.2020 №641, від 09.12.2020 №1236 (зі змінами та доповненнями) встановлений Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 карантин був продовжений на всій території України з 22.05.2020 до 31.12.2022. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 №1423 термін карантину було продовжено до 30 квітня 2023. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби» від 30.03.2020 №540-1Х внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строку дії цього карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020.Таким чином, враховуючи те, що на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, та те, що під час дії карантину строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, період заборгованості з 01 листопада 2017 року по 31 липня 2021 року не входить у строки позовної давності. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, стягненню підлягає заборгованість з теплопостачання\~з 01 листопада 2017 року по 31 липня 2021 року \~ \~ \~ \~З урахуванням проведеного перерахунку в межах строку позовної давності з урахуванням приписів п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України загальний розмір заборгованості відповідача за надані послуги з теплопостачання складає 43086,39 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. \~ \~ \~ \~Положення\~статті 625 ЦК України\~щодо нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат, як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання, може бути застосовано до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена у судовому (примусовому) порядку, отже\~кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена у судовому (примусовому) порядку. \~ \~ \~ \~Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц. \~ \~ \~ \~Доводи [PERSON] , щодо того, що з 17 березня 2020 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~заборонено нарахування та стягнення неустойки за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг, суд не бере до уваги, адже 3 % річних та інфляційні втрати, передбачені\~статтею 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а отже на них не поширюються обмеження, встановлені вказаним законом. \~ \~ \~ \~У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1381,42 грн., та інфляційні витрати у розмірі 3055,44 грн. Згідност.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд критично ставиться до доводів відповідача стосовно того, що вона не була власницею спірної квартири [ADDRESS] до 23.07.2020, оскільки вона була зареєстрована у зазначеній квартирі, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилась від послуг, які надавало їй КП «ХТМ», а тому є користувачем наданих послуг, та в неї виник обов`язок сплатити ці послуги. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми з урахуванням строків позовної давності. Згідно платіжного доручення № 12956 від 13 вересня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270, 00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved