Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Юлією Володимирівною від 28.06.2019, зареєстрований в реєстрі за № 957 про стягнення заборгованості з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 41489737) за кредитним договором № 400154893 від 23.09.2006, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа - Банк», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАТИНУМ ФІНАНС», у розмірі 5840, 68 грн, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження у квітні 2023 року дізнався, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення коштів, згідно з кредитним договором № 400154893 від 23.09.2006. Позивач вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, а саме нотаріусу не було подано жодних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Також оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням норм закону та на підставі нормативного документа, що втратив чинність. До того ж позивач зазначає, що її жодним чином не було проінформовано про позицію відповідача щодо існування заборгованості та її розміру. Від позивача та його представника адвоката Суліменко Т.А. надійшли заяви, в яких вони просить провести розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» в судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, вимоги ухвали від 03.07.2023 про витребування доказів, не виконав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, пояснень щодо позову не подала, вимоги ухвали від 03.07.2023 про витребування доказів, не виконала. Суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 28 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Юлією Володимирівною, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 957 про стягнення заборгованості з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який є боржником за кредитним договором № 400154893 від 23.09.2006, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа - Банк». 27 вересня 2007 року відповідно до договору відступлення права вимоги боргу, право вимоги боргу відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи». Згідно з договором факторингу № 2012-2-1/1 від 18 грудня 2012 року, укладеного між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за кредитним договором № 400154893 від 23.09.2006, укладеним між ПАТ «Альфа Банк» було відступлено ТОВ «Купер Прайс». Згідно з договором факторингу № 0104/2019 від 01 квітня 2019 року, укладеного між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором № 400154893 від 23.09.2006, укладеним між ПАТ «Альфа Банк» відступлено ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС». Строк за який проводиться стягнення: 27.10.2006 по 15.05.2019. Загальна сума заборгованості 5840, 68 грн (а.с.9). На підставі вказаного виконавчого напису 31.08.2021 державним виконавцем Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Згідно з яким стягувачем є ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 41489737), боржником - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , сума заборгованості 5840, 68 грн (а.с.11). 14.09.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.12). З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що на підставі постанови державного виконавця від 14.09.2021 ВП [NUMBER] накладено арешт на рухоме майно боржника [PERSON] (а.с.13). 12.10.2021 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», проте обтяження держаним виконавцем не скасовано, що підтверджується вказаним вище витягом (а.с.15). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. керувалася ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Юлією Володимирівною при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані не чинними, з дня їх прийняття. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте відповідачем не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. на підтвердження наявності, безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] , а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Крім того, як вбачається зі спірного виконавчого напису кредит надавався позивачу ПАТ «Альфа-Банк»», а вимогу про стягнення боргу пред`явлено іншим стягувачем - ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС». Однак позивач в позові зазначає, що будь-яких документів, на підставі яких був винесений виконавчий напис не отримував. Жодних доказів на спростування позиції позивача ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» суду не надано. Також, з наявних у справі документів неможливо встановити, момент виникнення у ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» прав відносно [PERSON] , а також те, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість саме перед стягувачем - ТОВ ПЛАТИНУМ ФІНАНС», тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Згідно із положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності вимог до [PERSON] та вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 28 червня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 957, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073, 60 грн стягуються з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved