Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

08 січня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла вказана заява, в якій заявник, посилаючись на статтю 1277 ЦК України, статті 43, 49, 293, 334, 335, 337, 338 ЦПК України, просить визнати спадщину померлої громадянки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відумерлою та передати квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у комунальну власність Славутицької міської територіальної громади Вишгородського району Київської області в особі Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла громадянка [PERSON] . У власності померлої залишилась квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 1994 року, виданого ВО «Чорнобильська АЕС», зареєстрованого Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації 29 травня 1995 року, номер запису 427/19, в книзі 57-09-28/2. Спадкоємців за законом та за заповітом у померлої немає. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою за даними Реєстру Славутицької територіальної громади була зареєстрована лише померла. Відповідно до статті 1277 ЦК України майно померлої [PERSON] має бути визнано відумерлою спадщиною та перейти у власність Славутицької міської територіальної громади Вишгородського району Київської області. Ухвалою судді від 15 січня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 30 січня 2024 року. 30 січня 2024 року цивільну справу знято з розгляду, судове засідання призначено на 08 лютого 2024 року. Представник заявника в судовому засіданні просив заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Суду пояснив, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належала на праві приватної власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Ураховуючи, що спадкоємців за законом та заповітом у померлої немає, за вказаною адресою вона була зареєстрована лише одна, то вказана квартира має бути визнана відумерлою спадщиною та перейти у власність Славутицької міської територіальної громади Вишгородського району Київської області. Вислухавши пояснення представника заявника, перевіривши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити заяву з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , у м. Славутичі Вишгородського району Київської області, Україна, про що 07 грудня 2022 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис за № 207 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 1994 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) генерального директора ВО «Чорнобильська АЕС» №299-пр від 05 квітня 1994 року, ВО «Чорнобильська АЕС» посвідчило, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] та приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( а.с.16). Як убачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №360702323 від 02 січня 2024 року та №364960693 від 08 лютого 2024 року інформація щодо вказаної квартири у зазначених реєстрах відсутня (а.с. 9 ). Згідно з пунктом 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області №15-08/2245 від 29 грудня 2023 року за даними Реєстру Славутицької територіальної громади станом на день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 30.11.1990 по 07.12.2022 ( знята з реєстрації у зв`язку із смертю). За даними архіву приватизаційних справ житлового фонду право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , виникло за громадянкою [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 1994 року, виданого ВО «Чорнобильська АЕС», зареєстрованого Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації, номер запису 427/19 від 29 травня 1995 року, в книзі 57-09-28/2 (а.с.8). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 1994 року, виданого ВО «Чорнобильська АЕС», зареєстрованого Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації, номер запису 427/19 від 29 травня 1995 року, в книзі 57-09-28/2. Як убачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75300267, виданої 28 грудня 2023 року Славутицькою державною нотаріальною конторою, за датою смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня, отже із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась (а.с.6). З Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75300290, виданого 28 грудня 2023 року Славутицькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що за життя [PERSON] заповіту не залишила (а.с. 7). Згідно з інформацією №44-30.20-29 від 17 січня 2024 року, наданою Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до відомостей державного реєстру актів цивільного стану громадян станом на 17 січня 2024 року актового запису про шлюб та народження дітей [PERSON] , [INFO] , не виявлено ( а.с. 27). За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 8 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Як зазначено у частині першій статті 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин першої-третьої статті 1277 ЦК України ( в редакції, чинній станом на час відкриття спадщини) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно-за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Як убачається з частини першої статті 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що у [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутні спадкоємці за заповітом та законом, спадкова справа після її смерті не відкривалась, заява про визнання спадщини відумерлою була подана після спливу одного року з часу відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що спадщину у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 1994 року, виданого ВО «Чорнобильська АЕС», зареєстрованого Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації, номер запису 427/19 від 29 травня 1995 року, в книзі 57-09-28/2, і залишилась після її смерті, слід визнати відумерлою та передати у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За таких обставин заява Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області про визнання спадщини відумерлою є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. За правилом частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved