Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 11 194,18 гривень матеріальної шкоди в порядку суброгації, також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684,00 гривень. В обґрунтування\~пред`явлених позовних\~вимог позивач\~зазначив,\~що Приватним\~Акціонерним товариством\~«Страхова група\~«ТАС» було\~укладено Договір\~добровільного страхування\~наземного транспорту\~А505275,\~відповідно до\~умов якого\~було застраховано\~транспортний засіб\~Renault\~Logan,\~державний номерний\~знак [NUMBER] .\~03\~ серпня\~2020\~року о\~08-40\~годині в\~м.\~Харкові сталася\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю застрахованого\~транспортного засобу\~Renault\~Logan,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~та транспортним\~засобом Audi,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~ яким\~керував водій\~ [PERSON] .\~Постановою Московського\~районного суду\~м.Харкова\~від 16.09.2020\~ [PERSON] \~визнано винуватим\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП.\~Унаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди було\~пошкоджено автомобіль\~Renault\~Logan,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~що був\~застрахований за\~договором добровільного\~страхування наземного\~транспорту А505275\~від 17.03.2017.\~Представник потерпілої\~особи (власника\~транспортного засобу\~Renault\~Logan,\~державний номерний\~знак [NUMBER] )\~звернувся до\~Приватного Акціонерного\~товариства «Страхова\~група «ТАС»\~із заявою\~про настання\~події ДТП.\~З метою\~визначення вартості\~відновлювального ремонту\~пошкодженого автомобіля\~Renaul\~Logan,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~проведено його\~огляд,\~про що\~складено акт\~огляду ТЗ\~(дефектна\~відомість)\~та отримано\~Рахунок ЛОТО-А00373\~від 10.08.2020,\~відповідно до\~якого вартість\~ремонту пошкодженого\~автомобіля становить\~14\~484,39\~гривень.\~Позивачем на\~підставі зібраних\~документів та\~заяви про\~виплату страхового\~відшкодування складено\~розрахунок страхового\~відшкодування та\~страховий акт\~№18047/01/920\~від 13.08.2020,\~відповідно до\~якого сума\~страхового відшкодування\~становить 11\~194,18\~гривень,\~яку було\~виплачено в\~якості страхового\~відшкодування,\~що підтверджується\~платіжним дорученням. А отже, загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем, складає 11 194,18 гривень. Рух справи Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2023 року позовну заяву ПрАТ «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації було залишено без руху, позивачу був встановлений строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня вручення копії ухвали. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 позову заяву ПрАТ «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації визнано неподаною та повернуто позивачу разом з доданими до неї документами. Постановою Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2024 року клопотання представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Миц І.В. про витребування доказів по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», поданим в особі представника позивача Миц І.В. до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, задоволено повністю, витребувано у Московського районного суду м. Харкова належним чином засвідчену копію постанови Московського районного суду м. Харкова від 16.09.2020 по справі №643/12378/20 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На виконання\~ухвали Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2024 року 17.01.2024 старшим секретарем Московського районного суду м. Харкова було надано належним чином засвідчену копію постанови Московського районного суду м. Харкова від 16.09.2020 по справі №643/12378/20 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача Миц І.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6\~ст. 187 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до\~статті 280 ЦПК України,\~суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Як убачається з матеріалів справи, 17 березня 2017 року між АТ «Страхова група «ТАС» та ТОВ «УЛФ ФІНАНС» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 А 505275, відповідно до умов якого та п. 66 Реєстру застрахованих транспортних засобів №41 від 03.08.2020 було застраховано транспортний засіб Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 44, 60). Згідно з постановою Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2020 року по справі №643/12378/20, 03.08.2020 о 08-40 годині водій [PERSON] , керуючи автомобілем Audi, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Академіка Павлова в м. Харкові, під час руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду (а.с. 139). Вказаною постановою Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова 29 вересня 2020 року набрала законної сили (а.с. 139). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 04.08.2020, та отримано Рахунок №ЛОТО-А00373 від 10.08.2020 від ФО-П [PERSON] , відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля Logan Life + 1,5D MT5-VF14SRCL465728387, державний номерний знак [NUMBER] , становить 14 484,39 гривень (а.с.43,53). 03 серпня 2020\~року представник ТОВ «УЛФ ФІНАНС» звернувся до АТ «Страхова група «ТАС» із заявою про настання події (а.с. 52). АТ «СГ «ТАС» склало страховий акт №18047/01/920 від 13.08.2020 відповідно до якого сума страхового відшкодування згідно з Додатком 1 до Страхового акту власнику Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , склала 11 194,18 гривень (а.с. 55). Згідно з платіжним дорученням №118348 від 17 серпня 2020 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) було відшкодовано шкоду у розмірі 11 194,18 гривень (а.с. 58). Як убачається з перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс на транспортний засіб № [NUMBER] станом на 03.08.2020 не знайдено (а.с. 56). Відтак, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «відповідно до прецедентної практики суду право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів». Правилами п. 8 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України\~передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Згідно з вимогами\~ст. 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, які викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. За правилами ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16.09.2020 по справі №643/12378/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова 29 вересня 2020 року набрала законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, як це закріплено положеннями ст.\~979\~ЦК України. Згідно з вимогами ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до п. 3\~ст. 20 Закону України «Про страхування»\~при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Страховим випадком відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про страхування»\~є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику. За змістом\~ст. 993 ЦК України,\~ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону №1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IVпорядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Отже, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Станом на час розгляду справи судом відповідачем відшкодування сплаченої позивачем суми не відбулося. Відтак, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі та сума виплаченого позивачем страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розподіл судових витрат Відповідно до платіжної інструкції №5589 від 04 серпня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір в розмірі 2684,00 гривень стягується з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved