Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Нечай О.Д. звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд: -видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на 6-ти місячний строк, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити наближатися на відстань ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ( [ADDRESS] ) [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом в одній квартирі за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] своїми діями систематично завдає [PERSON] моральних та фізичних страждань у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, заявниця вважає себе постраждалою особою в розумінні ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» і потребує видачі обмежувального припису стосовно свого кривдника - [PERSON] . Провадження у справі відкрито 05.02.2024 р. та призначено заяву до розгляду. [PERSON] та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Відповідно до приписів ст.350-5ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, заслухавши заявника та її представника, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Згідно постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 (справа № 487/268/23) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Судом встановлено, що 11.10.2022 р. о 15 год. 00 хв., [PERSON] за місцем мешкання [ADDRESS] , вчинив конфлікт відносно своєї співмешканки [PERSON] , в ході якого нецензурно виражався та погрожував фізичною розправою, чим спричинив домашнє насильство фізичного характеру повторно протягом року, а саме правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. Згідно постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.12.2023 (справа № 487/7460/23) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Судом встановлено, що 04.09.2023 близько 12 год. 00 хв., [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої співмешканки [PERSON] психологічне насильство у вигляді погроз фізичною розправою, образ, висловлювань нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. Згідно матеріалів справи відносно [PERSON] виносилися термінові заборонні приписи стосовно кривдника за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] : від 11.10.2022 р. серії АА №112521; від 18.08.2023 р. серії АА №168482; від 04.09.2023 р. серії АА №024387; від 28.04.2024 р. серії АА №244727. Ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року за № 2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно ч. 3 ст. 26 зазначеного Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. При вирішенні питання щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. З огляду на те, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] , суд приходить до висновку, що вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, є великою, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved