Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив: - стягувати із відповідача - аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) - на користь позивача, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання 30.06.2024. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Відповідач доводиться батьком позивача, які перебували у шлюбі з матір`ю останнього до його розірвання у 2021 році. Наразі позивач є повнолітнім і навчається на денній формі у ДПТНЗ "Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище" професії оператора обробки інформації та програмного забезпечення, а строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2024. Для підтримання нормальної життєдіяльності, сплати коштів за навчання позивачу бракує коштів і він потребує матеріальної допомоги. Відповідач після досягнення повноліття матеріальної допомоги не надає, хоча зобов`язаний надавати. На даний час позивач сам не має можливості забезпечувати себе самостійно, доходів матері не вистачає на нормальне проживання та навчання. Позивачу відомо, що його батько відповідач працездатного віку та працював, а отже має можливість сплачувати аліменти. Також, позивач просив суд витребувати від відомості про доходи відповідача. Ухвалою суду від 29.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву, а ухвалою суду від 08.01.2024 витребувано докази щодо матеріального стану відповідача. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження позивача його батьком є відповідач, а матір`ю [PERSON] , шлюб між якими було розірвано рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.12.2020, у справі №136/830/20. Згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 04.08.2021, у справі №136/619/21 на задоволення позову матері позивача до його батька, вирішено стягувати з останнього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 доходу батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Згідно довідки від навчального закладу від 14.12.2023 вбачається, що позивач навчається на денній формі у ДПТНЗ "Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище" професії оператора обробки інформації та програмного забезпечення, а строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2024. Позивачем надано розрахунок заборгованості його батька відповідача по виплаті аліментів, з якого вбачається, що відповідач хоч і не періодично, але сплачував у більших сумах аліменти на утримання сина, а великої заборгованості немає. У відповідь на витребування суду від Відділу №1 УНАП ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл. суду було повідомлено, що на ім`я відповідача видано два державних акти на право власності на земельні ділянки площею по 2,0006 га, що на території Сиваковецької сільської ради вінницької області. Згідно відповіді Липовецького ВП КП "ВООБТІ" відповідач має у власності житловий будинок з прибудовою та госпспорудами по [ADDRESS] . Судом було витребувано від ГУ ДПС у Вінницькій обл. відомості про доходи відповідача, а згідно отриманих відомостей з 2019 по 2021 відповідач стабільно отримував заробітну плату в КЗ "Сиваковецька гімназія", а також кошти за надання земельної частки (паю) в оренду ТОВ СП "Соняшний Двір". Надалі з січня 2023 відповідач проходить службу в військовій частині, отримуючи військові виплати. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. В силу ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Положеннями ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №748/2340/17 (провадження №61-12495св18) щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що позивач, будучи сином відповідача, навчається на деннній формі у ДПТНЗ "Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище" професії оператора обробки інформації та програмного забезпечення, а строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2024. У зв`язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги. Судом було витребувано від ГУ ДПС у Вінницькій обл. відомості про доходи відповідача, а згідно отриманих відомостей з 2019 по 2021 відповідач стабільно отримував заробітну плату в КЗ "Сиваковецька гімназія", а також кошти за надання земельної частки (паю) в оренду ТОВ СП "Соняшний Двір". Надалі з січня 2023 відповідач проходить службу в військовій частині, отримуючи військові виплати. Також, відповідач на ім`я відповідача видано два державних акти на право власності на земельні ділянки площею по 2,0006 га, що на території Сиваковецької сільської ради вінницької області. Згідно відповіді Липовецького ВП КП "ВООБТІ" відповідач має у власності житловий будинок з прибудовою та госпспорудами по [ADDRESS] . Разом з тим, відповідач не спростовував доводи позивача та не наводив суду доказів, щодо свого поганого стану здоров`я та матеріального становища чи про наявність у нього інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача - аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) - на користь позивача, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання 30.06.2024, але не більше ніж до 23-ох років, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: approved