Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом (колишня назва АТ «Альфа-Банк») з позовною заявою до [PERSON] , в обґрунтування якої зазначивши, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредиту. Між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 03.02.2022 року укладено угоду про надання споживчого кредиту № 591082008, відповідно до умов якої позивач Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 59000,00 грн. з кінцевим терміном\~повернення кредиту- 03.02.2024 року. Позивач свої\~зобов`язання\~за договором\~виконав,\~надавши відповідачеві\~кредит в\~сумі 59000,00 грн. В порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.01.2023 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 93859,15 грн. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Ухвалою судді від 20.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання (а.с. 39). У судове засідання сторони не з`явилися. Представник АТ «Сенс Банк» на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення (а.с. 40). Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позову не заперечує (а.с. 46). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими наступними матеріалами: публічною пропозицією АТ «Альфа Банк» на укладання угоди про надання споживчого кредиту (а.с. 4-9), розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 11), меморіальним ордером про перерахування [PERSON] грошових коштів (а.с. 12), випискою по особовим рахункам [PERSON] (а.с. 13-15), досудовою вимогою (а.с. 16). Стаття 526 ЦК України регламентує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановлено, що позивачем належно виконано умови договору, видано відповідачу грошові кошти, обумовлені в договорі. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 22.01.2023 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 93859,15 грн., що є порушенням умов договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. У відповідності до вимог ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Таким чином, враховуючи що Офертою про укладання угоди про надання кредиту № 591082008 від 03.02.2022 року, яка підписана [PERSON] , сторонами узгоджено сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 18,99%, та комісійні виплати, тому заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 11975,58 грн. та комісії в сумі 22883,57 грн. підлягає стягненню з відповідача. Крім того, згідно платіжного доручення, позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 2684,00 грн. (а.с.3 ), яка відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved