Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що між нею та відповідачем 15.12.2007 зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької областію, за актовим записом №4074. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, з 2015 року спільного господарства не ведуть, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому виклав свої заперечення щодо заявлених позивачкою вимог, вказуючи на ведення сторонами спільного господарства та зазначаючи про те, що причини, які призвели до напружених стосунків у сім`ї наразі сторонами врегульовані. Позивач, у свою чергу, відповідь на відзив не подала, будь-яких інших заяв та клопотань, у тому числі щодо примирення, на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 15.12.2007 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №4074 (а.с. 19). Сторони не підтримують подружніх відносин, спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн судового збору.

Outcome: approved