Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до Южного міського суду Одеської області із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, розірвання договору та закриття рахунку. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 30.08.2022, цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», про захист прав споживача, розірвання договору та закриття рахунку - передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. У жовтні 2022 року вищевказана цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ «Альфа-Банк» та підписала Паспорт споживчого кредиту від 17.10.2019, Заяву (акцепт) № 248.631279756.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 17.10.2019, Довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та отримала Тарифи на видачу та обслуговування картки «Максимум-готівка» для фізичних осіб-нових клієнтів (без підпису). АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання виконав належним чином, а саме надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 22000,00 грн на строк 12 місяців під річну процентну ставку 26%. Послідовно позивач погашала кредитну заборгованість. Проте, у зв`язку із труднощами у позивача можливості сплачувати не було і чергова оплата була здійснена 16.06.2022. Позивач зауважує, що АТ «Альфа-Банк» продовжує з початку війни збільшувати кредитний ліміт та відповідно збільшуються щомісячні платежі, при тому, що позивач не знімає та не користується ними, фактичний кредитний ліміт, який фактично вона брала разом із річними відсотками перерахувала в банк. Враховуючи викладене, просить розірвати договір № 631279756, укладений між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» та закрити рахунок [NUMBER] , відкритий відповідно до договору № 631279756 від 17.10.2019. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.01.2023 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, розірвання договору та закриття рахунку. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2023 у вищевказаній цивільній справі замінено відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк». Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2023 у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживача, розірвання договору та закриття рахунку залучено у якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебтфорт Україна». Дослідивши матеріали цивільної справи заслухавши сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача-1, повернулись до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній, а відповідача-2 за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ «Альфа-Банк» та підписала Паспорт споживчого кредиту від 17.10.2019, Заяву (акцепт) № 248.631279756.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 17.10.2019, Довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та отримала Тарифи на видачу та обслуговування картки «Максимум-готівка» для фізичних осіб-нових клієнтів (без підпису). АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання виконав належним чином, а саме надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 22000,00 грн на строк 12 місяців під річну процентну ставку 26%. Станом на 11.07.2022 сума заборгованості позивача по рахунку [NUMBER] ставила 31610,44 грн. та складається з: заборгованості за готівкові операції - 31071,92 грн, процентів за готівкові операції - 538,52 грн. Відповідач-1 надав виписку по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 17.10.2019 по 11.07.2022, з якої вбачається, що поточна сума заборгованості [PERSON] на кінцеву дату виписки становить 31610,44 грн. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ст. 639 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Як зазначає позивач, відповідно ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи, AT КБ «Приватбанк» було проігноровано зазначену вимогу та не повідомлено письмово позивачу всю необхідну інформацію щодо умов Договору про надання кредиту №б/н від 15.10.2008. Відповідач скористався тим, що позивачу об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і вона була введена в оману при отриманні кредитних послуг, а також відповідач в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав позивачу відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Слід зауважити наступне, якщо Клієнт бажає скористатися своїм правом на одностороннє розірвання Договору у випадках, які прямо передбачені чинним законодавством України, то він (відповідно до Умов) зобов`язаний: надати в Банк письмову заяву про припинення дії Договору по формі, встановленій Банком, і одночасно повернути в Банк Картку, випущену в рамках Договору. Вказана заява повинна бути надана в Банк не пізніше ніж за 60 (шістдесят) календарних днів до передбачуваної дати розірвання. По спливу вказаного строку Банк повертає Клієнту залишок коштів на Рахунку. Датою надання заяви вважаються дата прийому заяви Банком; погасити Заборгованість перед Банком, в тому числі ту, що виникла впродовж 60 (шістдесяти) днів після подання в Банк заяви про припинення дії Договору. З моменту виконання всіх вищевказаних умов Договір вважається розірваним. При розірванні Договору за ініціативою Клієнта направлення Банком Заключного рахунку-виписки є не обов`язковим. Банк має право відмовитись від Договору у випадках, передбачених Умовами та/або законодавством України. Банк вправі розірвати Договір в односторонньому порядку при відсутності Активації Основної картки протягом 6 (шести) місяців з дня направлення/видачі Банком Основної картки згідно з Умовами, а також при відсутності здійснених Операцій за вказаний період. Відмова будь-якої із Сторін від Договору не означає звільнення її від зобов`язань по раніше виконаним Операціям і іншим операціям, в тому числі, від необхідних витрат і виплати винагороди Банку згідно Договору (в тому числі Умовами та/або Тарифами). При закінченні правовідносин Банк використовує залишок грошових коштів на Рахунку для погашення Заборгованості, після чого переказує залишок коштів з Рахунку, за їх наявності, за реквізитами, вказаними Клієнтом, або видає їх через касу Банку в порядку, передбаченому законодавством України. Правова позиція в конкретно подібних правових відносинах викладена в Постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року № 751/10114/16-ц, в якій зазначено наступне: Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, як передбачено ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки суду не надано доказів звернення позивача до відповідача з заявами про розірвання саме Договору про надання кредиту № 631279756 від 17.10.2019, - суд вважає позовні вимоги позивача в цій частині необґрунтованими, такими, що не підтвердженні жодними доказами, а тому не підлягають задоволенню, так як позивачем не доведено, що є її процесуальним обов`язком, підстав для розірвання договору № 631279756 від 17.10.2019 Щодо вимог позивача в частині закриття рахунку [NUMBER] , який відкритий відповідно до договору № 631279756 від 17.140.2019, суд зазначає наступне. За правилами ч.1 ст.188 ЦПК України похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Оскільки підстав для розірвання договору судом не встановлено, а тому відсутні підстави для задоволення вимоги про закриття рахунку [NUMBER] , який відкритий відповідно до договору № 631279756 від 17.10.2019, як похідної вимоги. Аналізуючи, передбачене ст.55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа указує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Згідно із ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При розгляді даної справи судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорення відповідачем трудових прав позивача. При цьому суд зауважує, що завданням цивільного судочинства, визначеним ст.2 ЦПК України, є ефективний захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а не ілюзорний. Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення його права, таке підлягає доказуванню у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Сенс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебтфорт Україна» про захист прав споживача, розірвання договору та закриття рахунку.

Outcome: dismissed