Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

АТ «Страхова компанія «ІНГО», адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, 33, м. Київ, код ЄДРПОУ 16285602 (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між Українсько-американським ТОВ «Євромікс» з іноземними інвестиціями та АТ «Страхова компанія «ІНГО» був укладений договір добровільного страхування засобу наземного транспорту № 530567678.22_02/002, за яким застраховано транспортний засіб «Fiat», д.н.з. [NUMBER] . 13 травня 2023 року, в період дії договору страхування, в смт Чорнобай, по вул. Центральній, 86, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Fiat», д.н.з. [NUMBER] (власник - Українсько-американське ТОВ «Євромікс» з іноземними інвестиціями, водій - [PERSON] ) та «Geely», д.н.з. [NUMBER] (водій - [PERSON] ). Відповідно до постанови суду ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем ПДР України, тобто винним у вчиненні ДТП є відповідач. Після вищезазначеної ДТП потерпілий через свого представника звернувся до позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 13 травня 2023 року за участю застрахованого автомобіля з метою отримання виплати страхового відшкодування. Оскільки даний випадок є страховим, за договором страхування № 530567678.22_02/002, позивачем вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування в розмірі 24453,00 грн. на користь потерпілої сторони. Крім цього, цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Geely», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП, була застрахована в ПАТ «НАСК Оранта» за полісом № АТ3742902, а тому позивач звернувся до останніх з вимогою про відшкодування. ПАТ «НАСК Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача в межах ліміту за полісом в розмірі 16576,83 грн. Таким чином, позивач, посилаючись на приписи цивільного законодавства, просить суд стягнути із відповідача на його користь різницю між сумою відшкодування здійснену позивачем та сумою відшкодування здійснену ПАТ «НАСК Оранта» у розмірі 7876,17 грн. та понесені судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які позивачем було усунуто. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві розгляд справи просив проводити за його відсутності. У судовому засіданні відповідач [PERSON] жодних заперечень з приводу позовних вимог не висловила. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача [PERSON] , приходить до наступних висновків. 30 грудня 2022 року між АТ «Страхова компанія «ІНГО» та Українсько-американським ТОВ «Євромікс» з іноземними інвестиціями було укладено Договір страхування № 530567678.22 та додатками до нього, відповідно до яких було застраховано транспортний засіб «Fiat», д.н.з. [NUMBER] (власник - Українсько-американське ТОВ «Євромікс» з іноземними інвестиціями), строк дії Договору страхування - з 01 січня 2023 року по 31 березня 2024 року (а.с. 5 - 10). 13 травня 2023 року, в період дії Договору страхування № 530567678.22, сталася ДТП за участю транспортних засобів «Fiat», д.н.з. [NUMBER] (водій - [PERSON] ) та «Geely», д.н.з. [NUMBER] (водій - [PERSON] ). Згідно постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2023 року, яка набрала законної сили, винуватцем вищевказаного ДТП було визнано [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року (справа № 761/29966/16-ц). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Fiat», д.н.з. [NUMBER] (власник - Українсько-американське ТОВ «Євромікс» з іноземними інвестиціями) та останнім було завдано збитку у розмірі 24453,00 грн, що підтверджується Актом здачі-прийняття наданих послуг № М-01114 від 10 серпня 2023 року (а.с. 14, на звороті). Як було встановлено позивачем, транспортний засіб винуватця ДТП [PERSON] «Geely», д.н.з. [NUMBER] було застраховано у ПАТ «НАСК Оранта» (а.с. 19), у зв`язку з чим позивачем було направлено останнім заяву на виплату страхового відшкодування, страховий акт та розпорядження на виплату по страховій події з метою відшкодування заподіяної шкоди [PERSON] у розмірі 24453,00 грн (а.с. 17 - 18). Проте, ПАТ «НАСК Оранта» було відшкодовано шкоду позивачу за вищевказаним страховим випадком у розмірі 16576,83 грн, що підтверджується розрахунком страхового відшкодування та платіжною інструкцією (а.с. 21). З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідача Вимогу про відшкодування коштів, яка залишилась без відповіді (а.с. 34). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичними розміром і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «НАСК Оранта», останні частково, у межах суми страхового відшкодування, сплатили завдану відповідачем шкоду, то у AT «Cтрахова компанія «ІНГО» виникло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду. Згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 22 Закону України «Про страхування», позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи те, що ДТП була скоєна з вини відповідача, при цьому АТ «Страхова компанія «ІНГО» здійснило власнику пошкодженого транспортного засобу виплату страхового відшкодування, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим поданий позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2684,00 гривні судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved