Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. Позов обґрунтований тим, що [INFO] , помер дядько позивача [PERSON] , що підтверджується документами, які містяться у матеріалах справи. Спадкодавець заповіту не залишав. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на вклади у банківських установах, а саме у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ Ощадбанк», які позивач бажає успадкувати. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 1216, 1221-1223, 1268-1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 30 травня 2023 року провадження у вказаній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. До проведення підготовчого судового засідання позивач подав клопотання, у якому просив витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ Ощадбанк» інформацію про наявність вкладів та рахунків на ім`я [PERSON] . Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 07 червня 2023 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ Ощадбанк» інформацію щодо поточного чи карткового рахунку (рахунках) або вкладі (депозиту) відкритому (відкритих) у зазначених фінансових установах на ім`я [PERSON] . 12 липня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь від АТ Ощадбанк», у якій що поточний рахунок з використанням платіжної картки закрито 05.10.2021 року, депозитний рахунок закрито 04.09.2017 року. Окрім того, у ТВБВ №10026/0890 філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] відкриті компенсаційні рахунки: № 9760/3696 (компенсація 1997 р.) залишок 901,21 грн.; №9760/33242 (компенсація 1997 р.) залишок 7811,30 грн. 21 липня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у якій представник банку вказав, що неможливо надати запитувану інформацію, оскільки не вдалося ідентифікувати особу. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо поточного чи карткового рахунку (рахунках) або вкладі (депозиту) відкритому (відкритих) у зазначених фінансових установах на ім`я [PERSON] . 09 жовтня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у якій вказано, що [PERSON] не має відкритих рахунків у банку. 12 жовтня 2023 року позивач через канцелярію суду подав клопотання, у якому просив витребувати у Національного банку України, інформацію щодо наявності відкритих рахунків на ім`я [PERSON] у банках України. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у Національного банку України інформацію щодо наявності відкритих рахунків на ім`я [PERSON] , та наявності грошових коштів на них у банках України. Відповідно до відповіді Національного банку України від 24 жовтня 2023 року Національний банк України не є розпорядником інформації, зазначеної в ухвалі суду, та не володіє відомостями щодо відкритих у банках рахунків клієнтам. 30 жовтня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про витребування у уповноважених осіб наступних фінансових установ: АТ «А-БАНК», АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», ПуАТ «КБ «Акордбанк», АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ «КОМІНБАНК», АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «ОТП БАНК», АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК"», АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», АТ «СЕНС БАНК», АБ «Укргазбанк» (їх відділень у м. Біла Церква, Київської області) інформації щодо поточного чи карткового рахунку (рахунках) або вкладів (депозиту) відкритому (відкритих) у зазначених фінансових установах на ім`я « [PERSON] », [INFO] . Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. 23 листопада 2023 року на адресу суду надійшла відповідь від АБ «УКРГАЗБАНК», у якій зазначено, що [PERSON] відсутній як зареєстрований клієнт у АБС Банку. 27 листопада 2023 року на адресу суду надійшла відповідь від АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», у якій вказано, що [PERSON] не є клієнтом банку. 29 листопада 2023 року на адресу суду надійшла відповіді від АТ «ПУМБ», АТ «Райффайзен Банк», АТ «ОТП БАНК», АТ «БАНК УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», у яких вказали, що [PERSON] не є клієнтом вказаних банків та у нього відсутні відкриті карткові рахунки. 01 грудня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь від АТ «КОМІНБАНК», у якій зазначено, що [PERSON] в установі банку не обслуговувався, жодних рахунків та вкладів не відкривав. 05 грудня 2023 року на адресу суду надійшли відповіді від АТ «Ідея Банк» та АТ «А-БАНК», у яких вказали, що відсутні відкриті карткові рахунки. 11 грудня 2023 року на адресу суду надійшли відповіді від АТ «КРЕДОБАНК» та ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», у яких заначили, що [PERSON] жодних рахунків та вкладів не відкривали. 14 грудня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь від АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», у якій вказали, що [PERSON] не є клієнтом банку. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, вказав, що позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. До початку підготовчого судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності із зазначенням того, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] , помер дядько позивача [PERSON] , що підтверджується документами, які містяться у матеріалах справи. Спадкодавець заповіту не залишав. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на вклади у банківських установах, а саме у АТ Ощадбанк» № 9760/3696 (компенсація 1997 р.) залишок 901,21 грн.; №9760/33242 (компенсація 1997 р.) залишок 7811,30 грн.. Позивач є спадкоємцем після смерті спадкодавця за законом, згідно з ст. 1265 ЦК України, прийняв спадщину у встановлений законом строк та порядок. Інший спадкоємець за\~законом\~ [PERSON] (відповідач по справі) відмовляється від своєї частки спадкового майна на користь позивача, та не заперечує проти того, щоб спадкове майно в цілому успадкував він, про що подав до суду відповідну заяву. Згідно з ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Згідно з частиною першою статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст. 1228 ЦК України, вкладник має право розпорядитися своїм правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Спадкування права на вклад у банку може виникати: 1) шляхом складення заповіту; 2) шляхом складення спеціального розпорядження банку; 3) на підставі загальних норм спадкування за законом. Зважаючи на те, що право на банківський вклад входить до складу спадщини, на нього поширюються загальні правила щодо порядку прийняття спадщини, відмови спадкоємця від спадщини тощо. Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як визначено в ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач до підготовчого судового засідання позов визнав, про що подав до суду відповідну заяву. Суд вважає,\~що визнання\~позову відповідачем,\~не суперечить\~закону,\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~тому відповідно\~до ч.\~3\~ст.\~200\~та ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~вважає ухвалити\~рішення у\~підготовчому судовому\~засіданні по\~суті позовних\~вимог.

Outcome: approved