Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 135887 грн. завданої майнової шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.1994 на підставі рішення Конотопської районної ради народних депутатів Конотопського району від 13.03.1994 позивачу надано у постійне користування земельну ділянку, площею 29,8 га розташовану на території Попівської сільської ради, призначена для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі державного акту мерії СМ №0038 від 25.04.1994, кадастровий номер 5922086600:05:002:0731. З 27.01.2004 позивач зареєстрований як ФОП, основний вид діяльності, згідно КВЕД 01.11-вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Поруч з вищевказаною земельною ділянкою розташований земельний масив, який належить [PERSON] . Відповідач у своєму господарстві завів свиней в`єтнамської породи в кількості 50-60 голів та вівців близько 40 голів, для власного вживання, без мети збуту, які безконтрольно вигулює на своїй території. З 2021 року свині почали переходити на землі позивача та завдавати шкоди. Мирним шляхом спір не врегульовано. 19.08.2021, 02.11.2021, 16.12.2021, 27.06.2022 звертався з заявами до поліції, також звертався до Попівської сільської ради. Отримав відповідь, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Влітку 2022 року випасом свиней йому знову була завдана шкода, яка згідно розрахунку вартості пошкоджених посівів кукурудзи площею 6,6064 га, проведеної ФОП [PERSON] , станом на 15.02.2023 склала 135887 грн. 27.06.2023 на адресу відповідача направлений лист з проханням відшкодувати завдані збитки, але до дня звернення до суду відповідь не отримав, збитки не відшкодовані. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов просить суд відмовити у задоволенні позову, вважає, що вимоги необґрунтовані та, не підтверджені належними доказами. З доданих позивачем матеріалів взагалі не вбачається, що посіви кукурудзи були пошкоджені або знищені свинями. На одній з доданих фотографій зафіксовано поодиноку козу, яка можливо відбилась від стада своїх родичів, які і пошкодили посіви на даній ділянці поля. Непричетність його до пошкодження посівів підтверджено і перевіркою Конотопським РВП ГУНП в Сумській області, в ході якої встановлено, відсутність кримінального та адміністративного правопорушень в його діях, що в свою чергу вказує на безпідставність позовних вимог (а.с.103-104). У відповіді на відзив ФОП [PERSON] зазначив, що відповідач вводить суд в оману оскільки масив з лежбищами від тварин не може бути схожим на випас кіз. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Суду пояснила, що [PERSON] для власного користування здійснює обробіток масиву, який складається з декількох земельних ділянок. З 2021 року на ці земельні ділянки заходило 50-60 голів свиней, яких тримає [PERSON] . Саме свині протягом 2021-2023 періодично знищували посіви кукурудзи, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки. З цього приводу 19 серпня, 02 листопада та 16 грудня 2021 року, а також 27 червня 2022 року позивач звертався до поліції, де йому роз`яснили, що вказане питання має вирішуватися у цивільному порядку. Наполягала, що посіви пошкоджені саме свинями, а не козами. Позивач [PERSON] також позов підтримав і прохав його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав і прохав відмовити в його задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов. Також пояснив, що [PERSON] свиней взагалі не утримує. Свині які знищили урожай позивача невідомо кому належать. [PERSON] утримує лише кіз. Фактів притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за знищення посівів не було. Складений розрахунок заподіяних збитків не відповідає вимогам чинного законодавства. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.09.2023 задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Гетьмана В.В. (а.с.33). Відповідно до повторного автоматизованого розподілу від 12.09.2023 головуючою суддею визначено Потій Н.В. (а.с.35) Ухвалою суду від 15.09.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с.36) 26 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання 26 жовтня 2023 року о 13:30 год. (а.с. 91). За клопотанням представника відповідача підготовче судове засідання відкладено на 16.11.2023 на 09:00 год (а.с.98) 16 листопада 2023 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду 22.11.2023 о 10:00 год. (а.с.117). У зв`язку неявкою в судове засідання 22.11.2023 свідків, розгляд справи відкладено на 12.12.2023 на 09:00 год. (а.с. 123-124) 12 грудня 2023 року судове засідання відкладено на 21.12.2023 на 09:00 год для повторного виклику свідків (а.с.131-133) В зв`язку з неявкою свідка 21.12.2023 о 09:00 год, судове засідання відкладено на 09.01.2024 (а.с.138) За клопотанням представника позивача адвоката Дерев`янко О.В. розгляд справи 09.01.2024 відкладено на 17.01.2024 на 15:00 год. (а.с.142). 17 січня 2024 року справа в судове засідання не вносилась у зв`язку з перебуванням судді Потій Н.В. на лікарняному (а.с. 143а). Розгляд справи призначено на 24.01.2024 на 15:00 год. У зв`язку з неявкою сторін 24.01.2024, розгляд справи відкладено на 01.02.2024 на 15:00 год. (а.с.144). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №0038 від 25.04.1994, земельну ділянку площею 29,8 га, розташовану на території Попівської сільської ради, передано [PERSON] у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.9). З витягів Державного земельного кадастру, вбачається, що земельні ділянки площею 21,5442 га, кадастровий номер 5922086600:05:002:0616; площею 25,0857 га кадастровий номер 5922088700:03:001:1507; площею 3.9975 га кадастровий номер 5922088700:03:001:1508; площею 13.9780 га кадастровий номер 5922086600:05:002:061 кожна з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, розташовані на території Попівської сільської ради Конотопського району, передано в оренду [PERSON] (а.с. 19-29). Відповідно до картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) щодо кожної земельної ділянки, кадастрові номери 5922086600:05:002:0617; 5922088700:03:001:1508; 5922088700:03:001:1507; 5922086600:05:002:0616, земельна ділянка позивача [PERSON] - 5922086600:05:002:0731 розташована в одному кадастровому кварталі (а.с.40-83). Позивачем надано фото фіксацію пошкодження посівів кукурудзи на земельній ділянці 5922086600:05:002:0731 з датою зйомки 18.08.2023 (а.с. 84) та датою зйомки 18.08.2022 (а.с. 89). Відповідно до заяв від 19.08.2021, 02.11.2021, 16.12.2021, 27.06.2022, відомості про реєстрацію яких в поліції (дата, вхідний номер) відсутні, вбачається, що [PERSON] звертався до прокуратури, відділу з приводу пошкодження посівів кукурудзи на земельній ділянці наданій в користування поблизу с. Попівка Конотопського району (а.с.6, 10, 12) З листів Конотопського РВП, адресованих [PERSON] , вбачається, що під час перевірки факту пошкодження посівів на полі біля с. Попівка, встановлено, що відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення; з приводу відшкодування матеріальних збитків рекомендовано звернутися до суду (а.с.5, 13) Попівська сільська рада в листі від 13.08.2021 з приводу звернення [PERSON] про оцінку наданих йому збитків випасом свиней, рекомендувала звернутися до правоохоронних органів, оскільки завдання збитків випасом свиней не відноситься до земельних спорів, які повинні вирішувати орган місцевого самоврядування (а.с.8). Відповідно до розрахунку, проведеного СОД ФОП [PERSON] , вартість пошкоджених посівів кукурудзи площею 6,6064 га на земельній ділянці з кадастровим номером 5922086600:05:002:0731 за адресою: Попівська сільська рада Конотопського району, за межами населених пунктів (неподалік від с. Шаповалівка), ресурси до технологічної карти посівів кукурудзи на площі 24,8559 га становить 421548,43 грн. Оплата праці: 40х96,25+126х106,35=3850+13400=17250 грн. Витрати паливно-мастильних матеріалів: дизельне паливо - по нормах-6,598 т на 100 га. На поле 6,598т/100х24,8559=1,640 т. Витрати по періодах: 2021-0,594т=699 л, 2022-1,049т=1230 л. (1л=0,85 кг). Вартість ПММ: 699х28=19572 грн. 1230х43=52890 грн. На загальну суму19572+52890 грн=72462 грн. Всього витрати: 421548,43 грн.+ 17250 грн.+ 72462 грн.=511260 грн. У розрахунку на 1 га сума витрат становить 20569 грн/га. Вартість пошкоджених посівів, визначена станом на 15.02.2023 склала: 6,6064 (площа знищених посівів) х 20569 (у розрахунку на 1га сума витрат) = 135887 грн. (а.с. 14-15). Свідок [PERSON] суду пояснив, що перебуває в дружніх стосунках з [PERSON] , з відповідачем [PERSON] лише знайомі. Йому відомо, що [PERSON] обробляє земельні ділянки, які засіває кукурудзою та соєю. Він ( [PERSON] ) проживає в тій же місцевості, неподалік від болота. У 2022 році [PERSON] вирощував кукурудзу, у 2021 та 2023 сою. На місцевості, спочатку знаходяться земельні ділянки [PERSON] , потім - посадка, за якою розташований сарай в якому [PERSON] , на думку свідка, утримує свиней. Хто є власником земельної ділянки на якій розташований цей сарай, йому невідомо, але зі слів інших конотопчан, цей сарай використовує [PERSON] . Також останній розводить рибу в ставку, що розташований між с. Шаповалівкою і Конотопом, де він тримав гусей, пасіку. Згодом з`явилися свині в`єтнамської і корейської порід, які періодично протягом 2021-2023 років знищували посіви кукурудзи, поїдаючи їх після сходження та витолочуючи значні масиви посівів перед збором урожаю. Зокрема, після завершення збирання урожаю кукурудзи, він збирав залишки кукурудзи для використання у власному господарстві і особисто бачив знищені та витолочені свинями насадження кукурудзи у липні-серпні та вересні-жовтні. Вважає, що кози не могли знищити насадження кукурудзи. Свідок [PERSON] суду пояснив, що тривалий час товаришує з [PERSON] , з [PERSON] лише знайомі. На полях, які обробляє [PERSON] , він неодноразово бачив свиней, які знищували посіви. З цього приводу він запитував [PERSON] чи це він випасає цих свиней, на що [PERSON] відповідав, що то дикі свині. Свині порили значну територію земельних ділянок, які обробляє [PERSON] . У 2022 році ці дикі свині витолочили значну територію із насадженнями кукурудзи. У 2023 році поряд з насадженнями кукурудзи він бачив [PERSON] , який приїздив туди на автомобілі. Він ( [PERSON] ) проганяв цих диких свиней з поля, які потім побіли до сараю [PERSON] . Він бачив свиней в`єтнамської і корейської порід. Цих свиней він фотографував на телефон. Йому відомо, що в посадці є дохлі свині. Свідок [PERSON] суду пояснив, що добре знайомий з [PERSON] , який звертався до нього з приводу використання машини для поїздок на поля. У лютому-березні 2023 року він був присутній під час збирання кукурудзи і бачив пошкоджені посіви кукурудзи та свиней в`єтнамської породи, які бігали поруч, а також переміщувалися за посадку, до ставка, який перебуває в користуванні відповідача. Восени 2022 року теж бачив свиней, які пошкодили посіви кукурудзи. Свідок [PERSON] суду пояснив, що під час обприскування посівів він допомагав [PERSON] підвозити воду на поля. Бачив як по кукурудзі ходили свині в`єтнамської породи, чиї це свині йому невідомо, говорили, що це свині [PERSON] , який раніше мав прізвище [PERSON] . Землі в користуванні [PERSON] знаходяться за посадкою. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є фізичною особою підприємцем, оцінювачем. За зверненням [PERSON] , нею було проведено розрахунок вартості пошкоджених посівів кукурудзи площею 6,6064 га на земельній ділянці з кадастровим номером 5922086600:05:002:0731. Вказаний розрахунок нею проведено згідно методичних рекомендацій. Вона особисто бачила пошкоджені посіви кукурудзи, частина яких була витолочена свинями, качани були обгризені. Свині бігли в напрямку сараїв, за полем позивача. V. Норми права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1 та 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Із роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27 березня 1992 року № 6 вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Сільськогосподарські тварини - тварини, що утримуються та розводяться людиною для отримання продуктів і сировини тваринного походження (стаття 1 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження). Відповідно до п.4 Порядку ідентифікації та реєстрації свиней (затв. наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 01.12.2017\~ № 639) свиня - тварина виду свиней (Suidae), за винятком диких свиней, які утримуються на волі та у напіввільних умовах. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує (частина четверта статті 12 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження ). VI. Оцінка суду. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Аналіз частини четвертої статті 12 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження дає підстави для висновку, що лише за умови встановлення конкретної особи, яка утримувала тварину, і внаслідок її дій (бездіяльності), відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність збитків та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Саме така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 704/962/17, провадження № 61-47536св18. Позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що власником чи утримувачем свиней, які пошкодили посіви позивача був саме [PERSON] . Покази свідків суд оцінює критично. Так, покази свідка [PERSON] ґрунтуються лише на припущеннях про те, що утримувачем свиней був [PERSON] , оскільки з його слів про це знають інші конотопчани, хто саме свідок не конкретизував. Інший свідок [PERSON] суду підтвердив, що безпосередньо запитував [PERSON] про те чи це він випасає свиней, на що [PERSON] відповідав, що це дикі свині. Свідок [PERSON] лише підтвердив, що бачив свиней на полі позивача, які ходили всюди: і на території, де розташований сарай, і далі за посадку, до ставка відповідача. Свідок [PERSON] підтвердив, що йому особисто невідомо чиї свині пошкодили посіви [PERSON] , зі слів інших осіб, свиней утримував відповідач. Свідок [PERSON] може бути зацікавленою в розгляді справи, оскільки здійснювала оцінку пошкоджених посівів позивача. Відтак покази цього свідка суд оцінює критично. Докази притягнення відповідача до адміністративної чи іншого виду відповідальності за пошкодження посівів позивача відсутні. Таким чином, позивачем не доведено вини відповідача [PERSON] , оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження того, що саме він був утримувачем свиней на час заподіяння шкоди ФОП [PERSON] суду не надано. Крім того, позивачем заявлено до відшкодування збитків у виді майнової шкоди (втрат), яких він зазнав у зв`язку зі знищенням посівів (витрати на оплату праці, закупівлю насіння, добрив, паливно-мастильних матеріалів), на підтвердження яких надано розрахунок проведений СОД ФОП [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблено висновок, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Суд зауважує, що відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Відшкодуванню зокрема підлягають: понесені або необхідні витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт); інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури. Результати роботи комісій оформлюються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (пункт 2 вказаного Порядку). Всупереч вказаних вимог позивачем не надано суду відповідного протоколу комісії виконавчого органу сільської ради з визначення та відшкодування збитків власнику земельної ділянки [PERSON] . Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Outcome: dismissed