Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою у порядку окремого провадження про встановлення факту належності їй заповіту, складеного на її ім`я [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який заповітом від 18.07.2017 заповів їй, як своїй онуці, належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. за реєстровим №1340. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І. із заявою про прийняття вказаної спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено в оформленні її спадкових прав через недоведеність її родинних відносин із спадкодавцем. Із наведених підстав заявниця звернулася до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 16.10.2023 подану заяву було залишено без руху та надано заявниці строк для усунення визначених недоліків. Ухвалою суду від 25.10.2023 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 13.12.2023 задоволено клопотання заявниці про витребування доказів по справі. В судовому засіданні заявниця підтримала подану заяву із наведених у ній підстав. Заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом із цим, на виконання ухвали суду від 13.12.2023 нотаріусом надано до суду копії матеріалів спадкової справи №12/2021, заведеної до майна померлого [PERSON] . З огляду на наведене, із урахуванням думки заявниці, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 12 вказаної постанови Пленуму ВСУ при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. 18.07.2017 за реєстровим номером 1340, [PERSON] заповів належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS] своїй онуці [PERSON] , [INFO] . Заявниця є спадкоємцем майна [PERSON] , зазначеним у вказаному заповіті, оскільки, як з`ясовано судом, 12.12.2019 вона змінила своє попереднє прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією її шлюбу з [PERSON] . Встановлено також, що заявниця є онукою [PERSON] , [INFO] , яка була дружиною [PERSON] . Останній за життя вважав заявницю своєю онукою, піклувався про неї, у зв`язку з чим заповіт від його імені було складено на ім`я заявниці саме як на його онуку. Наведену обставину, зокрема, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є матір`ю заявниці, та [PERSON] , який є дядьком заявниці. Як встановлено судом із матеріалів спадкової справи №12/2021, заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І. до майна померлого [INFO] [PERSON] , 07.10.2021 заявниця звернулася до вказаного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак згідно з письмовим повідомленням нотаріуса №6/02-14 від 07.02.2022 їй було відмовлено в оформленні спадкових прав через недоведеність її родинних відносин зі спадкодавцем. Вказана обставина стала підставою для звернення заявниці із даною заявою до суду. Таким чином, судом встановлено, що відомості щодо особи заявниці, як спадкоємиці померлого [PERSON] , що зазначені у заповіті спадкодавця, позбавляють можливості останню реалізувати свої спадкові права, тобто встановлення даного юридичного факту безпосередньо породжує для заявниці юридичні наслідки. Встановлено також, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. було видано дублікат заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] , копія якого міститься в матеріалах справи. Отже, проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що вказаний вище дублікат заповіту дійсно належить [PERSON] , [INFO] , однак зазначення у заповіті відомостей щодо неї як онуки спадкодавця позбавляє її можливості реалізувати свої спадкові права. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім як в судовому порядку, встановити факт належності такого правовстановлюючого документа, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявниці є законними, обґрунтованими та підтверджуються дослідженими судом доказами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved