Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Адвокат Мартин В.І. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом, просила визнати недійсними розпорядження голови Городоцької РДА № 721 від 02.12.2002, в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,0696 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 085683, виданий 29.12.2002 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1015; скасувати в поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) площею 1,38 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] на підставі Сертифікату ЛВ № 144995, виданого 22.04.1997, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивовано тим, що 26.12.2000 на випадок смерті [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла позивачці все своє майно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернулась до нотаріуса для її оформлення, однак листом нотаріуса від 01.08.2023 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що державний акт видано після смерті спадкодавця. Вказане змушує позивачку звертатись до суду із позовом про визнання вказаного Державного акту та розпорядження в частині його видачі недійсними та про визнання за нею права на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позивачка в судове засідання не з`явилась, 06.02.2024 від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, проте 09.11.2023 міський голова подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує щодо задоволення позову, справу просить розглядати у відсутності їх представника. Представник третьої особи - Львівської районної державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, 07.11.2023 начальник подала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в підготовче засідання не з`явився, причин неявки не повідомив про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить думки про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2000 [PERSON] склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). [PERSON] на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 144995 від 22.04.1997, належало право на земельну частку (пай) розміром 1,38 у.к.га, на території Керницької сільської ради, що підтверджується також витягом від 11.09.2023 (а.с.13, 14). З Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 085683, вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0696 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Керницької сільської ради. Вказаний акт було видано 29.12.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 721 від 02.12.2002 (а.с.12). Позивачка [PERSON] спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] фактично прийняла в порядку ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Із листа Городоцької державної нотаріальної контори № 423/01-16 від 01.08.2023 видно, що нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що правовстановлюючий документ про право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.18). В ч.1 ст.3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Згідно ч.1 ст.524 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За п.2 Указу Президента\~України від\~08.08.1995\~№ 720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки матеріалами справи встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 1,38 у.к.га на території Керницької сільської ради, таке право увійшло до складу її спадкового майна. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки розпорядження голови Городоцької РДА та Державний акт на право приватної власності на землю, були видані після смерті [PERSON] , такі слід визнати недійсними. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. На підставі ст. 25,373,392,1217,1268 ЦК України, ст. 529,548-549\~ЦК України в ред.1963,

Outcome: approved