Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ті обставини, що 22.11.2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « ІНВЕСТРУМ» (надалі за текстом ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»), кредитний договір № 18498-11/2021 про надання кредиту на суму 9000,00 грн та на строк 30 днів. 21.09.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» (надалі за текстом ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторингу №21092022, згідно умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників, в якому була грошова вимога до боржника [PERSON] за кредитним договором № 18498-11/2021 від 22.11.2021 року. В свою чергу відповідач не виконала свого обов`язку, не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором, внаслідок чого має заборгованість в сумі 30375 грн. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов, в якому просить стягнути з відповідача на його користь загальну заборгованість за кредитним договором № 218425697 від 22.11.2021 року в розмірі 30375 грн, а також понесені ним судові витрати. 01.12.2023 року ухвалою суду (а.с.34-35) було відкрите провадження у даній справі із проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу її право подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам. У встановлений судом строк відповідач не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, відповідно, відзив на позовну заяву та заперечення не подала. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 26.12.2023\~року судової\~повістки до\~електронного кабінету\~цієї особи,\~про що\~свідчить відповідна\~довідка про\~доставку електронного\~документа. Окрім того, суд додатково надіслав судові повістки для позивача та його представника на електронні адреси повідомлені представником за довіреністю позивача [PERSON] в позовній заяві (а.с.2) на виконання положень пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України та в поданій до суду заявці від 17.10.2023 року за Вих. № 006025097 (а.с.29) про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, що підтверджують довідки від 26.12.2023 року (а.с.53-55) про доставку електронних листів. При цьому, у змісті позовної заяви представником позивача було заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також про те, що він не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної довідки Кодимської міської ради від 30.11.2023 року № 03-17/3904 (а.с.33), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить повідомлення № 6553500031612 ПВПЗ № 79 м. Кодима про особисте вручення 10.01.2024 року рекомендованого поштового відправлення № 0600240400623 із судовою повісткою, так і за адресою її фактичного місця проживання, яка була зазначена позивачем у змісті позовної заяви на виконання положень пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України (а.с.2), про що свідчить повідомлення № 6553500031620 ПВПЗ № 79 м. Кодима про особисте вручення 10.01.2024 року рекомендованого поштового відправлення № 0600400400453 із судовою повісткою. Окрім того, суд додатково надіслав судову повістку для відповідача на її електронну адресу повідомлену представником за довіреністю позивача [PERSON] в позовній заяві на виконання положень пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України (а.с.2), що підтверджує довідка від 26.12.2023 року (а.с.56) про доставку електронного листа. При цьому, відповідач [PERSON] також подала до суду письмову заяву від 06.02.2024 року про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 22.11.2021 року [PERSON] підписала з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Договір про надання фінансового кредиту № 18498-11/2021 від 22.11.2021 року (а.с.6-9) з використанням електронного підпису W978, відповідно до якого відповідач отримала кредит на суму 9000,00 грн та на строк 30 днів, тобто до 21.12.2021 року, під розмір процентної ставки 912,5% (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 2,50% (процентів) на добу. 21.09.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №21092022 (а.с.10-11), згідно умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права грошової вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників, в якому була грошова вимога до боржника [PERSON] за кредитним договором № 18498-11/2021, що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 року (а.с.13). В свою чергу відповідач [PERSON] не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені договором, внаслідок чого має заборгованість в сумі 30375 грн, із яких: 9000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 21375 грн - сума заборгованості за відсотками, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.14). Нормативно-правове застосування Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1-2 ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до вимог ч.1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В свою\~чергу ч.1\~ст.\~612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, ч.1 ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В свою чергу відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Водночас ч.2 ст.\~1054\~ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи вищевикладене та прийняте судом визнання позову відповідачем, то суд приходить до висновку про те, що за укладеним кредитним договором відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, а також сплаті відсотків за ним, що є порушенням права позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язаннями, а тому позовні вимоги позивача до відповідача ґрунтуються на законі і укладеному договорі та підлягають повному задоволенню. - щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при поданні до суду позовної заяви був сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів Відділення «Броварське №1» АТ «СЕНС БАНК» від 10.10.2023 року № 46317 (а.с.1). Таким чином 50 відсотків судового збору, які складають 1342 грн, підлягають поверненню позивачу на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений останнім за подання позовної заяви до суду. Ураховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з неї на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви, що складає 1342 грн.

Outcome: approved