Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Представник позивачів\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~заявою про\~стягнення витрат\~на правничу\~допомогу по\~справі за\~позовом [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] до\~КНП «Надвірнянська\~центральна районна\~лікарня» Надвірнянської\~міської ради\~про відшкодування\~матеріальної та\~моральної шкоди\~завданої внаслідок\~вчинення кримінального\~правопорушення . Заяву мотивує тим, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2024 року позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задоволено частково. До закінчення судових дебатів по даній справі представником позивача було заявлено заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Також судом не вирішувалося питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України в п`ятиденний строк додані докази на підтвердження витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача підтримала подане клопотання з підстав зазначених в ньому, просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 30\~000 гривень. Представник відповідача Лозяк Т., в судове засідання не з`явився, від нього поступила клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому він просить справу слухати в його відсутності. Разом з тим, зазначає, що заявлені витрати в сумі 30\~000 грн не є співмірними із складністю справи, виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, а тому виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат і критерію розумності вважає, що розмір таких витрат має становити 6000 гривень. Представник позивача в судовому засіданні зауважила, що відповідач не подав доказів не співмірності судових витрат на правову допомогу, а саме клопотання про зменшення судових витрат вважає необґрунтованим. Суд, розглянувши заяву про вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2024 року позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задоволено частково. До закінчення судових дебатів по даній справі стороною позивача заявлено заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України в п`ятиденний строк додано договір про надання правничої допомоги №б/н від 03.10.2023 р., додаток № 2 до договору про надання правничої допомоги №б/н тарифи на правову допомогу, акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 15.01.2024 р.. У відповідь на зазначену заяву представником позивача подане клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15\~ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з п. 4,9,6 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Відповідно до ст.\~19\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року справа № 178/1522/18 провадження № 61-3157 св 21.). Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Міськів О.Т. укладено договір про надання правничої допомоги №б/н від 03.10.2023. Відповідно до Додатку №1 до договору про надання правової допомоги клієнтом [PERSON] подана Анкета із описом обраних видів правової допомоги, відсутності обмежень у повноваженнях та очікуваного результату. Згідно із додатком №2 до договору від 03.10.2023 року №б/н про надання правової допомоги сторонами узгоджений Тариф на правову допомогу у виді фіксованої суми 30000,00 грн. Сторонами 15.01.2024 року підписаний акт здачі-прийому виконаних робіт згідно договору від 03.10.2023 року №б/н про надання правової допомоги, відповідно до якого Адвокатським Бюро «Міськів і партнери» у період з 03.10.2023 по 15.01.2024 забезпечено надання клієнту у справі № 348/2395/23 за його замовленням наступної правової допомоги: надання правової інформації, пошук актуальної судової практики, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складання проекту позовної заяви та подання позовної заяви з додатками, складання та подання клопотання про витребування доказів, клопотання про виклик свідків, ознайомлення з відзивом на позовну заяву, участь у судових засіданнях 27.11.2023, 19.12.2023, 15.01.2024. на загальну вартість 30\~000 грн. Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30\~000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому з врахуванням критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності),\~враховуючи складність справи та виконані роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру до 15 000 гривень. Щодо розподілу судових витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Позивачем заявлялись вимоги майнового характеру на загальну суму 3\~230\~560 гривень. Судом позов задоволений частково, стягнуто з КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 30560 гривень та моральну шкоду у розмірі 300 000, а всього 330560 (триста тридцять тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень, на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 300 000 (триста тисяч ) гривень, на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч ) гривень, а всього 1\~130\~560 грн. Згідно частини другої\~статті 141 ЦПК\~судові витрати\~покладається на\~обидві сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~а тому\~з відповідача\~підлягає стягненню\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу в\~сумі 5\~249,37\~гривень (15\~000\~грн х 1\~130\~560 грн/ 3230\~560 грн). Щодо витрат пов`язаних із стягненням судового збору . Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч.1 ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується судового збору відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем заявлені вимоги майнового характеру в загальній сумі 3 230\~560 грн. Так, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатись у ціні заявленого позову. Подібна правова позиція викладена в постанові Великої палати ВС від 26.02.2019 у справі №907/9/17. Відповідно до ч.2 ст.4 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізична особа повинна сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачі на день подання позову 10.10.2023 року були звільнені від сплати судового збору у справі про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», який з огляду на розмір позовних вимог складав 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 13420 гривень ( 2684 грн х 5) . З огляду на часткове задоволення позову, розмір судового збору повинен становити пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - 4\~696,44 грн (13420 грн х 1\~130\~560 грн/ 3230\~560 грн).

Outcome: approved