Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

[PERSON] , житель [ADDRESS] , в інтересах якого діє адвокат Візінський Василь Васильович (вул. Шевченка, буд.71-А, офіс 7, м.Городенка, Коломийський район Івано-Франківська область) звернувся в суд з позовом до [PERSON] , жителя: [ADDRESS] про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування записів про державну реєстрацію права власності. Обгрунтовуючи позов вказує на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось майно, зокрема дві земельні ділянки. Померла [PERSON] , залишила заповіт, згідно із яким, все належне їй майно заповіла онуку [PERSON] . Для отримання спадщини Позивач не зміг вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору, оскільки йому не було відомо про заповіт, який залишила [PERSON] . Так, строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено через поважні причини, так як [PERSON] не знав та не міг знати про наявність заповіту. Крім того, Позивач не проживав разом із померлою [PERSON] , не знав про наявність майна, яке належало померлій. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 у справі № 342/186/21, [PERSON] визначено додатковий термін для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У визначений судом додатковий термін, [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після закінчення визначеного судом додаткового строку, [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . Як наслідок, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . [PERSON] , мала у приватній власності дві земельні ділянки: кадастровий номер 2621685800:02:002:0292, площею 0,5300 га; кадастровий номер 2621684300:06:001:0120, площею 0,1464 га; кадастровий номер 2621685800:02:002:0293, площею 0,0689 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за місцезнаходженням: Івано-Франківська область, Коломийський район, Торговицька сільська рада, урочище «Теплиці». Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею* 0,5300 га, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0292 та на земельну ділянку площею 0,0689 га, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0293. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,5300 га, місцезнаходженням: Івано-Франківська область, Коломийський район, Торговицька сільська рада, урочище «Теплиці», цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку площею 0,0689 га, місцезнаходженням: Івано-Франківська область, Коломийський район, Торговицька сільська рада, урочище «Теплиці», цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Одночасно, нотаріус повідомив про те, що на вищевказані земельні ділянки видано свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцеві першої черги. Отже, спадкоємцем прав та обов`язків померлої [PERSON] є Позивач - [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, вважаємо свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 1328, видане 07.09.2020 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшаном Р. Р. та свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 1329, видане 07.09.2020 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Івано- Франківської області Яшаном Р. Р. незаконними та такими, що підлягають скасуванню. При видачі вищевказаних свідоцтв про право на спадщину за законом порушено спадкові права та законні інтереси Позивача, що підлягають захисту у судовому порядку. Оскільки, свідоцтва про право на спадщину за законом видані всупереч вимогам законодавства та є недійсним, то державна реєстрація права власності, вчинена на підставі таких свідоцтв, підлягає скасуванню. Оскільки, відповідачем - [PERSON] було здійснено державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 0,5300 га, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0292, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Івано-Франківська область, Коломийський район (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківський район), Торговицька сільська рада та на земельну ділянку площею 0,0689 га, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0293, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Івано-Франківська область, Коломийський район (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківський район), Торговицька сільська рада, виникла необхідність скасування запису про державну реєстрацію. У зв`язку з викладеним, просить позов задовольнити. Згідно повідомлення Городенківської міської ради № 1469 від 02.05.2023, отриманого на запит суду, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03 травня 2023 року відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в справі. Ухвалою суду від 30 травня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., у строк до 20 червня 2023 року належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. 28.06.2023 підготовче засідання відкладено на 01.08.2023, у зв`язку з першою неявкою відповідача у судове засідання. 20.06.2023 сторони в судове засідання не з`явились. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив надати йому можливість ознайомитись із матеріалами даної справи. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 26.07.2023. 26 липня 2023 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.08.2023. Судові засідання, які були призначені для розгляду даної справи 09.08.2023 та 31.08.2023 були відкладені за клопотанням представника позивача. 18.09.2021 ухвалою суду за клопотання представника позивача задоволено. Зобов`язано приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. надати суду для огляду у судовому засіданні 03 жовтня 2023 року оригінал спадкової справи №17/2019 (номер у Спадковому реєстрі № 63709391), заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Судове засідання по даній справі відкладено до 11.30 год. 03 жовтня 2023 року, в якому за клопотанням відповідача було оголошено перерву. Судові засідання 24.10.2023, 14.11.2023, 05.12.2023 відкладені за клопотаннями представника позивача. Судове засідання 19.12.2023 відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Судове засідання 11.01.2024 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Федів Л.М. у відпустці. У судових засіданнях, які були призначені для розгляду даної справи, представник позивача зазначав, що позивач позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві. Просив завлені вимоги задоволити. В подальшому подав заяву, згідно якої просив розгляд справи завершувати без участі позивача та без його участі. Зазначив, що заявлені вимоги позивач підтримує в повному обсязі. У судових засіданнях, які були призначені для розгляду даної справи, відповідач ствердив, що позовні вимоги не визнає, просив в задоволенні вимог позивача відмовити повністю. Правом щодо надання відзиву на позов не скористався. В подальшому подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. У зв`язку з неявкою усіх учасників справи в судове засідання, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішенняь справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копію повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.03.2023 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану У Тернопільському районі Тернопільської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Батько позивача, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 листопада 1959 року, актовий запис № 39 у виконавчому комітеті Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00036993711 від 28.09.2022. З наведеного вбачається, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON] по батьковій лінії. [PERSON] помер [INFO] у віці 60 років в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.02.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 від 19.05.2017, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.02.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). На час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] а/з №18 від 19.05.2017 разом з нею в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 66 виданою 05.01.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та довідкою №23-454 від 23.09.2021 виданою Торговицьким старостинським округом №23 Городенківської міської ради. Із копії спадкової справи № 17/2019, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р. вбачається, що відповідач [PERSON] 05.02.2019 подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54998949 видана 05.02.2019 приватним нотаріусом Яшан Р.Р. свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи, номеру у Спадковому реєстрі 63709391, номер у нотаріуса 17/2019, спадкодавець [PERSON] . В матеріалах даної спадкової справи № 17/2019 є копія заповіту від 16.02.2004, який складений [PERSON] на користь сина [PERSON] та копія заповіту від 03.07.2008, який складений [PERSON] на користь онука [PERSON] . За заповітом від 16.02.2004 посвідченого секретарем Торговицької сільської ради і виконкому Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за № 5, [PERSON] , 1939 р.н., яка проживає в [ADDRESS] на випадок своєї смерті усю спадщину, права, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права і обов`язки, які можуть їй належати у майбутньому, заповіла синові [PERSON] . За заповітом від 03.07.2008, посвідченим секретарем Торговицької сільської ради і виконкому Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , 1939 р.н., уродженка с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, яка проживає в цьому ж селі по [ADDRESS] на випадок своєї смерті усю спадщину, права, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права і обов`язки, які можуть їй належати у майбутньому заповіла онуку [PERSON] , 1985 року народження, що проживає в [ADDRESS] . Заповіт зареєстровано в журналі для реєстрації нотаріальних дій за № 218. Даний заповіт є чинним, не оскаржувався та не визнавався недійсним сторонами. Даний факт відповідач підтвердив у судовому засіданні під час розгляду даної справи. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] . На час смерті останньої спадкоємець не проживав разом з спадкодавцем. Рішенням Городенківського районного суду від 14 липня 2021 року, яке набрало законної сили визначено [PERSON] , [INFO] , додатковий строк - три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішення набрало законної сили 16.08.2021. Позивач [PERSON] 28.09.2021, у визначений судом строк, подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті баби - [PERSON] , яка померла [INFO] . Судом встановлено, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом [PERSON] , складеного 03.07.2008, звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,5300 гектара, що розташована в урочищі «Теплиці», Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 0,0689 гектара, що розташована в урочищі «Теплиці», Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Однак, Постановою приватного нотаріусаКоломийського РНО Яшана Р.Р. № 83/02-31 від 10.04.2023 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,5300 гектара, кадастровим номером: 2621685800:02:002:0292, що розташована в урочищі «Теплиці», Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 0,0689 гектара, кадастровим номером: 2621685800:02:002:0293, що розташована в урочищі «Теплиці», Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, у зв`язку з тим, що заява на прийняття спадщини була подана спадкоємцем більше ніж через 4 роки після відкриття спадщини та більше ніж через 1 рік після видачі свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцеві першої черги. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.09.2020, посвідчених приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшан Р.Р., зареєстрованих в реєстрі за № 1328 та № 1329 доводиться, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка складається з земельних ділянок, що належали померлій на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 009573 та І-ІФ № 009573. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61559606 та № 61559670 від 07.09.2020 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину, номер у Спадковому реєстрі 63709391, номеру у нотаріуса 17/2019. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №330555760 від 28.04.2023 стверджується, що власником земельної ділянки, площею 0,5300 гектара, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0292, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Городенківський район, с/рада Торговицька, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є [PERSON] (документи, що подані для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину за законом, серія номер 1328 видане 07.09.2020 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області). Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №330556337 від 28.04.2023 стверджується, що власником земельної ділянки, площею 0,0689 гектара, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0293, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Городенківський район, с/рада Торговицька, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є [PERSON] (документи що подані для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину за законом, серія номер 1329 видане 07.09.2020 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області). Звертаючись в суд із позовом, позивач вказує на те, що при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом порушено його спадкові права та законні інтереси, що підлягають захисту у судовому порядку. У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні». У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №753/8671/21 (провадження №61-550св22) зазначено, що «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові». Статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. У статтях 1233, 1234,1235 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Згідно стаття 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з роз`ясненнями викладеними в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним. Як встановлено судом, позивач [PERSON] як спадкоємець, який прийняв спадщину за заповітом спадкодавця [PERSON] , складеного 03.07.2008, у складі якої є нерухоме майно, звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Однак, постановою приватного нотаріуса йому було відмовлено у видач і свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що розташована в урочищі «Теплиці», Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, у зв`язку з тим, що заява на прийняття спадщини була подана спадкоємцем після видачі свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцеві першої черги. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними та допустими доказами, суд вважає, що оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом №1328 від 07.09.2020 та №1329 від 07.09.2020 видані на ім`я [PERSON] приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., вчинені без врахування заповіту спадкодавця [PERSON] , складеного 03.07.2008 на користь позивача [PERSON] , який є чинним на час розгляду справи, атому така видача свідоцтв про право на спадщину порушує права позивача як спадкоємця за заповітом та фактично унеможливлює подальше оформлення його права на спадкове майно за заповітом після смерті його бабусі [PERSON] . З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що є достатні підстави для задоволення позову в частині визнання свідоцтв про право на спадщину за законом №1328 від 07.09.2020 та №1329 від 07.09.2020, виданих на ім`я [PERSON] приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., недійсними та їх скасування. Що стосується вимог позивача щодо скасування записів про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельні ділянки, площею 0,0689 гектара, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0293 та площею 0,5300 гектара, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0292, що розташовані за адресою: Івано-Франківська область, Городенківський район, с/рада Торговицька, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вчинених 07.09.2020 приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р., то суд приходить до наступного. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України №1952 викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України №1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року та на час прийняття оскаржуваних рішень) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України №1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому, починаючи з 16 січня 2020 року, цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України №1952. Такі правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі №913/175/20, від 30 листопада 2023 року у справі №179/657/19 (провадження №61-12263св23). Тому відсутні підстави для скасування запису про державну реєстрацію права власності, оскільки способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи викладене, в задоволенні вимог позивача про скасування записів про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельні ділянки, площею 0,0689 гектара, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0293 та площею 0,5300 гектара, кадастровий номер: 2621685800:02:002:0292, що розташовані за адресою: Івано-Франківська область, Городенківський район, с/рада Торговицька, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що вчинені 07.09.2020 приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р. слід відмовити. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування записів про державну реєстрацію права власності, слід задовольнити частково, а саме: - визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер: 1328, видане 07.09.2020 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р. на ім`я [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,5300 га, кадастровий номер 2621685800:02:002:0292, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Торговиця (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківський район, Торговицька сільська рада), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер: 1329, видане 07.09.2020 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р. на ім`я [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0689 га, кадастровий номер 2621685800:02:002:0293, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Торговиця (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківський район, Торговицька сільська рада), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В решті вимог позивача відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставівикладеного,

Outcome: partial