Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

12.12.2023 року позивач [PERSON] звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області із позовом до АТ «Сенс Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що виконавчий напис № 14906, виданий 14.02.2022 року, вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною. Однією з умов вчинення виконавчого напису є: засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, проте позивач не отримувала жодних документів. Вказане свідчить про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. не було дотримано процедури вчинення виконавчого напису, а отже він повинен був відмовити відповідачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Окрім цього, вказала, що не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановленим виконавчим написом, оскільки відповідачем нараховані відсотки, які порушують Закон України «Про захист прав споживачів». Таким чином, прохала визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14906, виданий 14.02.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за Кредитним договором на загальну суму 33 434,37 грн та стягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 22 грудня 2023 року представником відповідача АТ «Сенс Банк», адвокатом Луньовою А. Г. до суду подано додаткові пояснення у справі, відповідно до яких відповідач заперечує проти всіх доводів позовної заяви та проти всіх обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Відповідно до останніх правових висновків Верховного Суду таких голослівних посилань не достатньо для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява взагалі не містить посилань на відсутність у позивача заборгованості або на неповному чи неправильність здійснених кредитором розрахунків заборгованості. При цьому, беручи до уваги відсутність відомостей про ознайомлення [PERSON] із матеріалами нотаріальних справ, посилання позивача на нібито відсутність у нотаріальній справі необхідних документів є лише його припущеннями, що не підтверджене жодними доказами. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Позивачем взагалі не спростовано суму боргу за виконавчими написами, не доведено, що в неї наявний інший розрахунок заборгованості. Також представник відповідача вказала, що винагорода у розмірі, зазначеному у орієнтовних розрахунках судових витрат є завищеною, надуманою, недоведеною жодними доказами та такою, що не відповідає складності справи та сумі, яка стягується згідно виконавчого напису, а тому підлягає зменшенню. Таким чином, прохала відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, а у разі задоволення позовних вимог повністю або частково відмовити у стягненні витрат на правову допомогу за недоведеністю або зменшити їх розмір (а. с. 29-38). Ухвалою суду від 18 січня 2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник, [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача, адвокат Луньова А. Г., в судове засідання не з`явилася, у додаткових поясненнях до справи прохала суд проводити судовий розгляд за відсутності представника відповідача. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14906 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №501148445 від 30.05.2019 року на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.09.2021 року по 08.12.2021 року. Сума заборгованості складає 33 434,37 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2969,01 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами 4591,75 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 23 297,42 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами у розмірі 2576,19 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 580 грн., які підлягають стягнення з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 34014,37 грн. (а. с. 9). 04.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем на підставі заяви про примусове виконання винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису №14906, виданого 14.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О.(а. с. 10-12). Судом також встановлено, що 30.05.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту №501148445, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов вищевказаного Договору, відповідач зобов`язується надати позивачеві кредит у розмірі 45 000 гривень. Процентна ставка річних 26%. Строк кредиту - 48 місяців (а. с. 18). Суд, дослідивши вищевказані докази, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При цьому, у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17, постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 199/1467/21. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем чи існувала вона саме в такому розмірі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Крім цього, судом встановлено, що укладений 30.05.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] кредитний договір №501148445 нотаріально не посвідчений. Згідно п. 1 Переліку документів (на час виникнення спірних правовідносин) стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, для одержання виконавчого напису у разі стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (п. 2 Переліку документів). Судом також встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, у справі №826/20084/14 Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 14.02.2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вказане узгоджується з позиціями Верховного Суду, викладених у постановах від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17, від 21.12.2022 року у справі №461/10686/20, від 08.12.2021 року у справі № 751/5727/20, від 08.08.2022 року у справі №752/16820/19, від 28.06.2023 року у справі №758/3725/21. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 грн., що підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №12-16759242/С, яка міститься в матеріалах справи.

Outcome: approved