Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Іванівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а саме 1/4 частини від заробітку (доходу) останнього, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову зазначено, що перебуваючи у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Повнолітній [PERSON] є студентом Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання за контрактом, вартість якого становить 32000,00 грн. на рік. У зв`язку з денною формою навчання працювати змоги не має та знаходиться на утриманні лише його матері [PERSON] , натомість батько [PERSON] належної матеріальної допомоги не надає у зв`язку з чим виникла необхідність звернення з даним позовом до суду. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 28 листопада 2023 року. 21 листопада 2023 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому останній зазначає, що позивачем не було надано до суду підтвердження сплати грошових коштів за навчання [PERSON] . Окрім того, відповідач вказує, що має заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , зважаючи на необхідність сплати якої та низький заробіток [PERSON] , останній не має змоги сплачувати грошові кошти на навчання повнолітнього сина. Зважаючи на викладене, відповідач вважає за можливе сплачувати 1000 грн. щомісячно на навчання [PERSON] 04 грудня 2023 року від представника позивача до Іванівського районного суду Одеської області надійшли письмові пояснення по справі. Так, представником позивача зазначено, що позовні вимоги не стосуються повернення грошових коштів за вже сплачене навчання, тож Договір про надання платної освітньої послуги повністю доводить позовні вимоги [PERSON] . Окрім того, на переконання сторони позивача вказаний відповідачем розмір доходу не відповідає дійсному, зважаючи на середній розмір заробітної плати за аналогічною посадою у м. Одесі, а сплата [PERSON] заборгованості за аліментами, не має впливати на можливість спільної дитини здобувати вищу освіту. У судове засідання призначене на 30 січня 2024 року учасники справи не з`явилися. Від сторін надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував визнав позов лише в частині позовних вимог, а саме у розмірі 1000 гривень сплачувати щомісячно. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 березня 2005 року у [PERSON] та [PERSON] від шлюбу народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 24 березня 2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеса. [PERSON] на момент звернення до суду є повнолітнім. Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 12 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з Договору про надання платної освітньої послуги від 19 вересня 2022 року, [PERSON] вступив на перший курс Національного університету «Одеська політехніка» за спеціальністю 126 Інформаційні системи та технології для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра, строком до 31 липня 2026 року. Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги від 19 вересня 2022 року для підготовки фахівців вартість платної освітньої послуги за один навчальний рік становить 32 000,00 грн., а загальна вартість навчання за чотири роки 128 000,00 грн. [PERSON] знаходиться на утриманні у матері [PERSON] . Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вважає доведеним наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Постанова ВС від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20) Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року зазначається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Обов`язок утримувати дітей є рівною мipoю обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року), кожен з подружжя у відносинах між собою і в їх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач потребує матеріальної допомоги під час навчання повнолітньої дитини. Доказів, які б вказували на те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, у розмірі частини від доходу щомісяця , останнім не надано, тому в силу ст.199 СК України пред`явлені до нього вимоги щодо стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання, суд вважає обґрунтованими. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку повнолітньої дитини відповідача, її потреб та матеріального стану сторін. Виходячи з наданих суду доказів, беручи до уваги обов`язок обох батьків забезпечувати дитині гармонійний розвиток, суд доходить висновку про задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення навчання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved