Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

У листопаді 2023 року до [PERSON] в особі представника адвоката Герасимчука Олега Олександровича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 14.08.2010 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано виконкомом Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис №05. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У позові зазначено, що спільне життя сторін не склалося в силу несумісності характерів, втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного, різних поглядів на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дітей, ведення спільного побуту. На даний час шлюб носить формальний характер, усі зусилля щодо знаходження компромісу між сторонами не дали результатів, тому позивач вважає, що наразі немає можливості збереження сім`ї, а подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. Позивач та його представник про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом в установленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явилися, разом з тим від представника позивача [PERSON] адвоката Герасимчука О.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом в установленому законом порядку, проте у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 2010 року виконкомом Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами на даний час припинені, втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача,\~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. За таких обставин є підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3\~ ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено Договором про надання правової допомоги б/н від 22.11.2023, умовами якого передбачено, що позивач сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар у розмірі 5\~000,00 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції; ордером на надання правової допомоги серія АВ №1104070 від 23.11.2023 року; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльність №603 від 18.08.2008 року. Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи докази у повному обсязі доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу, а заявлена до стягнення сума відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, у зв`язку із чим на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1073,60 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved