Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2019 року по грудень 2022 року, при цьому від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, а саме доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначаючи, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, посилаючись на ст. ст. 180, 181, 182 СК України, позивачка просила стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, при цьому в п. 3 прохальної частини позовної заяви зазначила про розгляд справи в її відсутності, а також в п. 4 прохальної частини позовної заяви зазначила, що в разі неявки відповідача в судове засідання проти винесення заочного рішення не заперечує (ас.3). Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, при цьому, будь - яких заяв про розгляд справи в його відсутності, відзиву на позов не надав. В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 21.12.2023 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (суддя Жмуд Н.М.) (ас. 13-14); - 07.02.2024 року постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження; - 08.02.2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в п. 4 прохальної частини позовної заяви (ас.3) те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь - який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - згідно копії рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2022 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2019 року по 15.12.2022 року (а.с. 9), при цьому, від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач, як зазначила позивачка, інших неповнолітніх дітей не має, інвалідом не є (а.с.2), вважаю, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved