Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 06.06.2016 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № Z03.907.78684, за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 47038,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями. ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання\~за Договором\~кредиту виконав\~у повному\~обсязі надавши\~відповідачу кредитні\~кошти в\~розмірі 47\~038,00\~грн в\~строки визначені\~умовами Договору.\~Водночас,\~відповідач своїх\~зобов`язань за\~кредитним договором\~належним чином\~не виконує,\~у зв`язку\~із чим\~у неї\~утворилась заборгованість,\~яка станом\~на 03.12.2020\~становить 80\~964\~грн та\~яка складається\~з:\~заборгованості за\~основним боргом\~-\~40105,82\~грн.;\~заборгованості за\~нарахованими та\~несплаченими відсотками\~ 2663,33\~грн.;\~заборгованості за\~нарахованими та\~несплаченими комісіями\~ 38194,85\~грн. 03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 12/90, за яким останнім набуто право вимоги до відповідача за кредитним договором № Z03.907.78684 від 06.06.2016. Окрім цього оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то на думку позивача зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з грудня 2020 року по лютий 2022 року, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 03.12.2020 по 23.02.2022. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості в розмірі 95\~467,32 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 40\~105,82 грн; заборгованості за відсотками 2\~663,33 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 38\~194,85 грн; заборгованості за 3% річних за користування кредитом 2\~980,72 грн; заборгованості за інфляційними втратами 11\~522,63 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 684,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7\~000 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал»не з`явився, однак у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлялась у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за її зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавала. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: 06.06.2016 між ПАТ «Ідея\~Банк»та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Z03.907.78684, який відповідачем власноручним підписом. Відповідно до п. 1.1 Договору, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 47\~038,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов цього Договору. Згідно з п.п. 1.2, 1.7 Договору, Банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 60 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] , відкритий Банком у гривні в рамках пакету послуг «БПР «Стартовий». За змістом п.п 1.3, 1.4 Договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 1,9900 % річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до п.п. 5.1 Договору, відповідач [PERSON] зазначила, що уся інформація, відомості та документи (у тому числі ті, що містяться в даному Договорі та кредитній справі Позичальника у Банку), які повідомлені та надані нею Банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності; кредит одержується нею на поточні потреби та не пов`язаний із підприємницькою діяльністю. Підтвердила, що Банк перед укладенням кредитного договору повідомив їй в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України. Зазначена інформація їй відома та зрозуміла, вона ознайомилась з тарифами банку і згодна з ними; належний їй примірник оригіналу даного Договору їй вручено Банком при підписанні даного Договору, умови даного Договору вона вважає справедливими і такими, що відповідають її інтересам. У пункті 7 Договору, сторони погоди графік щомісячних платежів за кредитом, а саме, що щомісячні внески сплачуються на транзитний рахунок № [NUMBER] у сумі 2000,22 грн, яка складається з: тіло 338,31 грн; проценти 76,73 грн; комісія 1\~585,18 грн, у період з 06.07.2016 по 06.06.2021. Як вбачається з довідки розрахунку станом на 03.12.2020, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № Z03.907.78684 від 06.06.2016 становить 80\~964 грн, в тому числі заборгованість за основним боргом 40\~105,82 грн; заборгованість за відсотками 2\~663,33 грн; заборгованості за комісіями 38\~194,85 грн. 03.12.2020 між Фактором ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та Клієнтом АТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 12/90, за яким АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. З Додатку № 1 до Договору Факторингу №12/90 від 03.12.2020 Реєстр боржників, вбачається, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги, в тому числі до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № Z03.907.78684 від 06.06.2016 на суму 80\~964 грн, в тому числі заборгованість за основним боргом 40\~105,82 грн; заборгованість за відсотками 2\~663,33 грн; заборгованості за комісіями 38\~194,85 грн. 19.07.2023 позивачем ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал» надсилалась відповідачу [PERSON] досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості по двом кредитним договорам, у якій ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вимагала від [PERSON] достроково повернути прострочені суми заборгованості, прострочені заборгованості за відсотками, прострочені заборгованості за комісіями та інші платежі за кредитним договором № № Z03.907.78684 від 06.06.2016 в розмірі 80\~964,00 грн. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач підтвердив своє право вимоги за Кредитним договором №\~Z03.907.78684\~від 06.06.2016 відповідно до Договору Факторингу № 12/90 від 03.12.2020. Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що підписавши Кредитним договором №\~Z03.907.78684\~від 06.06.2016 відповідач [PERSON] добровільно погодилась на умови договору, якими сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок, строк повернення коштів, строк кредитування, та взяла на себе відповідні зобов`язання. Однак,\~взяті на\~себе зобов`язання\~з повернення\~кредиту та\~сплати процентних\~платежів відповідач [PERSON] не виконала, внаслідок чого в останньої виникла заборгованість за Кредитним договором № Z03.907.78684 від 06.06.2016, яка станом на 03.12.2020 становить 80 964 грн, в тому числі: заборгованість за основним боргом 40\~105,82 грн.; заборгованість за відсотками 2\~663,33 грн.; заборгованість за комісіями 38\~194,85 грн. Факт користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема виписці по рахунку відповідача [PERSON] за\~період з\~01.01.2000\~по 03.12.2020,\~при цьому про втрату картки відповідач не заявляла, з заявами щодо несанкціонованого використання коштів до банку не зверталась, користувалась кредитними коштами та частково погашала наявну заборгованість. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, не надала суду доказів на спростування доводів позивача та не спростувала наявність у неї вказаної заборгованості перед позивачем. Окрім цього, згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц виклала свої висновки про те, що положеннями статті 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання не залежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно розрахунку долученого банком до матеріалів справи, заборгованість [PERSON] по інфляційних втратах за період з грудня 2020 року по лютий 2022 року та 3 % річних за період з 03.12.2020 по 23.02.2022 становить: 3% річних за на кредитну заборгованість 2\~980,72 грн, інфляційні втрати 11\~522,63 грн. Судом перевірено зазначений розрахунок та суд вважає такий розрахунок достовірним, арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованості за Кредитним договором №\~Z03.907.78684 від 06.06.2016, в розмірі 80\~964 грн., а також 2\~980,72 грн - 3% річних та 11\~522,63 грн - інфляційних втрат, а всього на загальну суму 95467, 35 грн. Водночас, щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 684,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7\~000 грн. Так, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Так, повноваження адвоката Мартиненко В.В. підтверджені договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 та Довіреністю виданою ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» 13.01.2023. Як вбачається з Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, укладеного між Клієнтом ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ», об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору. Адвокат Мартиненко В.В. з 16.08.2021 прийнятий на роботу в Адвокатське об`єднання «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ», що вбачається з Наказу (Розпорядження) №ПД\~000000002 від 13.08.2021. Відповідно до акту № 16 прийому передачі Реєстру Боржників за Договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» передало Адвокатському об`єднанню «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» справу Крушельницької Кузнєцової К.В. по кредитному договору № Z03.907.78684 від 06.06.2016. Згідно додаткової угоди № 6 до Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, сторони дійшли взаємної згоди доповнити Пункт 3.1. Договору Підпунктом 3.1.5, та викласти його в наступній редакції: «За Договором про надання правової допомоги, що полягає у вчиненні Об`єднанням дій, передбачених п. 1.1.1 цього Договору за реєстром згідно Акту № 16 від 12.06.2023 приймання-передачі реєстру боржників, Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду у розмірі 7000 грн. Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовної заяви для направлення до суду в тому числі по справі [PERSON] по кредитному договору № Z03.907.78684, що вбачається із акту № 1 прийому передачі наданої правової допомоги від 11.09.2023, розмір гонорару 7000 грн 14.09.2023 ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» оплатило на рахунок Адвокатського об`єднання «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» 112\~000 грн, призначення платежу сплата оплата правової допомоги за договором № 28092021-1 від 28.09.2021, відповідно до акту приймання передачі № 1 від 11.09.2023 без ПДВ що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті АТ «УНІВРСАЛ БАНК» № 265 від 14.09.2023. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» та позивачем ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» підтверджується договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 та довіреністю виданою ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» 13.01.2023, актом № 16 прийому передачі Реєстру Боржників за Договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, додатковою угодою № 6 до Договору про надання правової допомоги №\~28092021-1 від 28.09.2021, актом № 1 прийому передачі наданої правової допомоги від 11.09.2023, платіжною інструкцією в національній валюті АТ «УНІВРСАЛ БАНК» № 265 від 14.09.2023. Таким чином позивачем надано докази на понесення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 7 000 грн. Разом з тим, суд вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є витрати на правничу допомогу наведені в акті № 1 прийому передачі наданої правової допомоги від 11.09.2023, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім цього, зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, кваліфікацію адвоката, який здійснює свою діяльність протягом тривалого часу, суд вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу. З врахування наведеного та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved