Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

ПРАВОВІ ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Зміст позовних вимог та їх обґрунтування Позивач звернувся до суду з позовом до Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог Позивач вказує, що її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , була власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (далі за текстом - Спірний будинок). До дня смерті матері з нею в будинку був зареєстрований та проживав її син [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , що належав померлій на підставі договору про забудову. [INFO] помер брат Позивача [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований один за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини Спірного будинку, що належала померлому за фактом прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та 1/2 частини Спірного будинку, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину. 17.05.2022 року як спадкоємець за законом Позивач звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , на підставі якої було відкрито спадкову справу. В межах цієї спадкової справи було видано свідоцтво про право на спадщину у спадковому реєстрі на 1/2 частини Спірного будинку, який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину. Позивач як спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на Будинок. 10.08.2023 Позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , яка належала брату Позивача - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. В той же час, Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину 1/2 частини будинку, оскільки брат Позивача - [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] , належним чином не оформив своїх спадкових прав. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали на адресу суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовну заяву підтримують, просять її задовольнити. Правова позиція відповідача Відповідач - в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог - не заперечує. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ Належний відповідач у справі У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (Постанова Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц). Спадкова справа № 146/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена за заявою Позивача у справі та інших заяв можливих спадкоємців не містить. Оскільки спадкоємці, які прийняли спадщину на спірне нерухоме майно - відсутні, Добромильська міська рада Самбірського району Львівської області є належним відповідачем у справі як відповідний орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Підсудність Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (частина 1 статті 30 ЦПК України). Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Старосамбірський район Львівської області та утворено Самбірський район (з адміністративним центром у місті Самбір) у складі територій Бісковицької сільської, Боринської селищної, Добромильської міської, Новокалинівської міської, Ралівської сільської, Рудківської міської, Самбірської міської, Старосамбірської міської, Стрілківської сільської, Турківської міської, Хирівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Спірне нерухоме майно заходиться на території Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, тобто на колишній території ліквідованого Старосамбірського району Львівської області. Пунктом 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Таким чином, справа підсудна Старосамбірському районному суду Львівської області. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ Родинні зв`язки Позивача у справі Батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Рішенням Старосамбірського суду від 10.01.1975 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище дружини після розірвання шлюбу змінено з [PERSON] на [PERSON] . Виконкомом Добромильської міської ради Львівської області 18.07.1981 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено запис №32. Дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Батько Позивача - [PERSON] , помер [INFO] , у віці 65 років, до дня смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: м. Добромиль Старосамбірського району Львівської області. Мати Позивача [PERSON] , померла [INFO] , у віці 95 років, до дня смерті була зареєстрований та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Брат Позивача, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 60 років, до дня смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Вищенаведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи: - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.02.1957; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.1961; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.03.1988; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2020; - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.07.1981; - копією довідки № 220 від 24.08.2023; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.12.2021; - копією довідки № 219 від 24.08.2023; Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину, звернення до суду з позовом [INFO] помер брат Позивача [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований один за адресою [ADDRESS] . Позивач після смерті брата [PERSON] , звернулася до державного нотаріуса Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата - [PERSON] . 10.08.2023 року Державним нотаріусом Старосамбірської нотаріальної контори Сюма Т.С., видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна [PERSON] є його сестра [PERSON] . Спадщина на яку видається свідоцтво складається, з частини житлового будинку [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В той же час, 10.08.2023 Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину 1/2 частини будинку із посиланням на відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, оскільки брат Позивача - [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] , за свого життя належним чином не оформив своїх спадкових прав. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду із позовом у даній справі. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА ТА СУДОВА ПРАКТИКА Положення про власність Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частини 1 та 2 статі 328 Цивільного кодексу України, далі за текстом - ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини 2 статті 16 ЦК України). Житловий будинок та садиба є об`єктами права власності (статті 380, 390 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Положення про спадкування Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини 1 та 2 статті 1220 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України (частини 1 та 2 статті 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України). Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Відсутність свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця, не є перешкодою для реалізації права на прийняття спадщини. Оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (постанова Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 523/3522/16-ц). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абзац 3 пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19). ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 1/2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] була прийнята у спадщину братом Позивача [PERSON] , який за життя не оформив свідоцтво про право на спадщину на це майно. За наведених обставин, Позивач як спадкоємець фактично позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, а тому його право власності, з урахуванням вищевикладених вимог чинного законодавства та судової практики - має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав в останнього - відсутній. Приймаючи до уваги вищевикладене, вказане, на підставі викладеного,

Outcome: approved