Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач мотивує свої вимоги тим, що обслуговує серед інших і будинок [ADDRESS] . Відповідачі зареєстрована в квартирі [ADDRESS] в цьому будинку, та повинні оплачувати надані та спожиті\~послуги з постачання теплової енергії, проте в повному обсязі не сплачують, тому утворилась заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачів борг за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 35\~240,23 грн. за період з вересня 2016 року по квітень 2021 року, за період з листопада 2021 року по квітень 2023 року у розмірі 23265,64 грн., абонплату за період з лютого 2009 року по липень 2014 року в розмірі 1834,84 грн., абонплату за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року в сумі 320,62 грн., 3% річних в сумі 2259,25 грн., 6441,71 грн. інфляційних нарахувань та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином, просив слухати справу в його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час слухання справи повідомлялися. Представник відповідача [PERSON] адвокат Думал О.С. подала письмовий відзив, в якому просить застосувати строки позовної давності. В судовому засіданні підтримала письмово викладену позицію, наполягала на застосуванні строків позовної давності, незважаючи на додаткові пояснення представника позивача. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 8 листопада 2023 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 11 грудня 2023 року. 11 грудня 2023 року відкладено розгляд справи до 3 січня 2024 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні. Протокольною ухвалою головуючого від 3 січня 2024 року за клопотання відповідача відкладено розгляд справи до 2 лютого 2024 року. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Котельня північного промислового вузла» згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №627 від 20.10.2021 року, визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, в тому числі будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.82-85). Вказана обставина підтверджується копією довідки №348/12052023-30121899 (а.с.26). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на майно, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.27-28). Згідно зі свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] померла. Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 та № 322 від 18.06.2019 ПАТ «Сумське НВО» визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1, у тому числі багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40-41) Згідно з Договорами про відступлення права вимоги № 108/2100069 від 29.11.2021, №8/2100036 від 29.11.2021, АТ «Сумське НВО» відступило на користь АТ «СМНВО-Інжиніринг», а «СМНВО-Інжиніринг» відступило на користь ТОВ «КППВ» право вимоги по оплаті заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, надані АТ «Сумське НВО», в тому числі за адресою: [ADDRESS] , на суму 35\~240,23 грн. за період з вересня 2016 року по квітень 2021 року та абонплати в розмірі 1834,84 грн. за період з лютого 2009 року по липень 2014 року. (а.с. 57-64). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 627 від 20.10.2021 ТОВ «КППВ» визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі, для будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51). Відповідно до довідки про заборгованість, за період з 1 листопада 2021 року по 30 квітня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії становить 23\~265,64 грн, з абонплати за період з 1 грудня 2021 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 320,62 грн (а.с. 31). Також на підставі ч.2\~ст. 625 ЦК України\~відповідачам нараховано 3% річних в розмірі 2259,25 грн та інфляційні нарахування в розмірі 6441,71 грн (а.с. 10-25). Відповідач посилається на застосування строків позовної давності. Згідно ст. 256, 257 ЦПК України, позовна давність це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з\~цим, згідно ст. 264 ЦПК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з довідки про заборгованість, в січні 2018 року відповідачі сплатили 522,84 грн. за постачання теплової енергії. Оскільки сума платежу є нижчою за нарахований платіж за поточний місяць, суд не може вважати, що ця сума була внесена як періодичний платіж на сплату послуг за попередній місяць. Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності був перерваний в січні 2018 року. Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені, зокрема ст. 257, 258 ЦКУ продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, зокрема, визначені ст. 257, 258 ЦКУ продовжуються. Постановою від 11 березня 2020 року №211 на всій території України з 12 березня 2020 року було встановлено карантин, який продовжено до 30 квітня 2023 року, а Указом президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 запроваджено воєнний стан, який продовжено до 19 лютого 2023 року. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності щодо заборгованості за постачання теплової енергії. Разом з цим, позивач ставить питання про стягнення абонплати за період з лютого 2009 року по липень 2014 року у розмірі 1834,84 грн. Згідно довідки про заборгованість останній платіж був проведений відповідачами в грудні 2013 року. Позовна давність за даною вимогою сплинула в грудні 2016 року. Тому в цій частині вимог належить відмовити у зв`язку із застосуванням строків позовної давності. Відповідно до ст. ст.\~319,\~322 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч.3\~ст.162 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст.19 ЗУ «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань по сплаті за отримані послуги з постачання теплової енергії у них виникла заборгованість з постачання теплової енергії у розмірі 35\~240,23 грн. за період з вересня 2016 року по квітень 2021 року, за період з листопада 2021 року по квітень 2023 року у розмірі 23 265,64 грн. абонплату за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року в сумі 320,62 грн., 3% річних в сумі 2259,25 грн., 6441,71 грн. інфляційних нарахувань, підлягає стягненню в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача. 27 червня 2022 року між адвокатським об`єднанням «Група правової допомоги» та ТОВ «Котельня північного промислового вузла» укладено договір №177 про надання правової допомоги. Умовами договору та додатком №1 до договору, передбачена винагорода адвокату в розмірі 2500,00 грн. (а.с.66-69). Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. В межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 28 грудня 2020 року у справі 640/18402/19. Враховуючи вищевикладене, обсяг участі представника в підготовці позову та інших документів, долучених до матеріалів справи, позицію відповідачів, суд вважає обгрунтованою та співмірною суму витрат на правничу допомогу понесену позивачем в сумі 2000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано квитанцію про сплату судового збору на суму 2147 грн. 20 коп. За таких обставин та враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає, що з відповідачів в дольовому порядку, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути суму судового збору та витрат на правничу допомогу на користь позивача пропорційно до задоволених вимог (97% від 4147,20 грн.) в розмірі 4022,78 грн. Таким чином з відповідачів підлягає стягненню в дольовому порядку на користь позивача судові витрати в сумі по 1340,93 грн. з кожного. Посилання відповідача на звільнення [PERSON] від сплати судового збору не заслуговує на увагу з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 5 ч. 1 п. 13 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Як вбачається з позовної заяви предметом спору у цій справі є стягнення боргу. Тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав відповідача саме як учасника бойових дій або з виконанням ним військового обов`язку, або виконання службових обов`язків. А тому пільги по звільненню від сплати судового збору до відповідача застосовані бути не можуть.

Outcome: partial