Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, стягувати з відповідача кошти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] [INFO] , (аліменти) в розмірі тридцять тисяч гривень щомісяця, але не більше половини від його доходу, та стягувати їх, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2012 року було укладено шлюб між нею та [PERSON] . Від шлюбу вони мають трьох дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , яких вона виховує самостійно. Дітям повинен\~бути забезпечений\~належний рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку.\~Такий належний\~рівень у\~будь-якому\~разі не\~повинен бути\~меншим,\~ніж прожитковий\~мінімум.\~Такий рівень\~вона одна\~не зможе\~забезпечити.\~Її чоловік\~виїхав за\~кордон до\~США в\~серпні 2023\~року та\~на даний\~час відмовляється\~від утримання\~своїх дітей. [PERSON] \~є здоровим\~та працездатним,\~працює та\~проживає в\~місті Філадельфії\~США,\~отримує достатньо\~коштів та\~зможе сплачувати\~аліменти в\~розмірі 30\~000\~грн.\~на місяць\~на 3\~дітей,\~але не\~більше половини\~від його\~доходу.Відповідач інших\~осіб на\~утриманні не\~має,\~він працездатний,\~отримує дохід,\~так як\~працює на\~будові в\~Філадельфії та\~отримує 15\~доларів за\~1\~годину та\~100\~доларів за1 день, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати. А тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Крім того, він здав усі екзамени на водія фури в Філадельфії та йде на стажування далекобійником. Позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 42).. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 28.12.2023 позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 22). Ухвалою суду від 28.12.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. 01.01.2024 позивачка подала до суду клопотання про долучення доказів (а.с. 31-34). Ухвалою суду від 03.01.2024 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 16.01.2024 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликати в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. 25.01.2024 позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 14.02.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2012 (а.с. 5). За час шлюбу у сторін по справі народилися сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 28.09.2012, № 276251 від 11.11.2014 та № 330857 від 15.03.2017 відповідно (а.с. 6, 7, 24) Відповідно до довідки, виданої Управлінням «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 22.12.2023, позивачка [PERSON] разом з дітьми зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 21). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їхніх малолітніх дітей. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про\~охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком\~до 6\~років у\~розмірі 2563,00\~гривні та\~для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196,00 гривень на місяць. Статтею 183\~СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею. Відповідач проживає окремо та на сьогоднішній день не надає коштів на утримання дітей, відмовляється добровільно сплачувати аліменти в розмірі, встановленому законом. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, що [PERSON] є здоровою, працездатною особою, інші утриманці, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог закону, у нього відсутні, а, отже, він може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох дітей у розмірі по 30000,00 грн. щомісячно, що фактично становить по 10000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, проте не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі, зокрема, доказів наявності у його власності рухомого та нерухомого майна, а також отримуваних ним доходів. А тому доводи позивачки про отримання відповідачем доходів за кордоном та про їх розмір є голослівними і жодними доказами не підтверджені. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов необхідно задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до вимог ст.\~430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial