Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2023 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 30.07.1994 вона та [PERSON] уклали шлюб. На даний час вона вирішила розірвати шлюб, оскільки з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя. Сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть. На примирення позивачка не згодна. У позасудовому порядку відповідач розірвати шлюб відмовляється. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 30.07.1994 Тростянецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської області, актовий запис № 92. Ухвалою суду від 05.10.2023 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 20.11.2023 було задоволено клопотання відповідача та надано подружжю час для примирення тривалістю 2 місяці, а провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 22.01.2024 провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання. Позивачка та відповідач у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву в якій вказала, що просить справу розглянути без її участі, позов підтримує, понесені нею судові витрати залишає за собою. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що 30.07.1994 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб у Тростянецькому відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської області, актовий запис №\~92. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Судом вживалися заходи для примирення подружжя шляхом надання строку для примирення, однак позитивного результату це не дало. Сторони не примирилися, тому подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved