Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Позивач в особі представника адвоката Сімонець Є.О. звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати за [PERSON] , [INFO] , право на приватизацію жилої площі (кімнати № [NUMBER] ) в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести дії по приватизації за відсутності довідок про реєстрацію місця проживання в період з 01.01.1993 по 13.11.2001 та невикористання житлового чеку для приватизації державного житлового фонду в період з 01.01.1993 по 13.11.2001. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він звернувся до відповідача з заявою про приватизацію кімнати у гуртожитку , однак листом №4-349-0-560 від 20 вересня 2023 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району повідомила про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на надання неповного пакету документів, передбаченого Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 року №396. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2023 року провадження по справі відкрито. Відповідач надав відзив на позов , в якому зазначив, що неможливість здійснити органом приватизації районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району приватизацію житла без повного переліку документів обумовлюється вимогами чинного законодавства. Враховуючи обставини та правові підстави, якими позивач обґрунтовує вимогу про право на приватизацію, районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району просить ухвалити рішення за позовною заявою [PERSON] на розсуд суду, на підставі доказів наявних у матеріалах справи Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року закрите підготовче провадження по справі. У вступному слові представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові, просили позов задовольнити. Представник відповідача просила ухвалити рішення на розсуд суду , не навівши будь-яких заперечень на доводи позивачів. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] ,дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків. 09 березня 2023 року [PERSON] було видано ордер №18 серія «Г» на жилу площу в гуртожитку, відповідно до якого надано право на заняття жилої площі в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] площею 17.4 кв.м. Ордер виданий на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 02 березня 2023 року. У зв`язку із цим, позивач [PERSON] звернувся до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою щодо приватизації житлового приміщення (кімнати) в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Листом №4-349-0-560 від 20 вересня 2023 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району повідомила про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на надання неповного пакету документів, передбаченого Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 року №396. Так, відмова обгрунтована відсутністю інформації про реєстрацію місця проживання позивача у період 01.01.1993 року по 13.11.2001 року . Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно зі ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій,- природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім і та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю ;продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до п.5 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до п.4 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Згідно зі змістом ч.3 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396 (далі - Положення), визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Відповідно пункту 17 Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення визначено, що громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім 'ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо) ; довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім 'ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, ию підтверджує невикористання ним та членами його сім 'ї житлових чеків для приватизації державного житлового (бонду: копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім 'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Відповідно до п. 20 Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитеоористичної операції та тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки № 107.357-23/290 від 07.08.2023 АТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] не значиться в списках громадян, які мають право на приватизацію житла. Дані з використання житлового чека відсутні. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з народження та по листопад 2001 року він був прописаний на території села Новоуспенівка Веселівського району Запорізької області, що наразі є окупованою територією. У відповідності до п. 20 Положення від 16.12.2009 № 396, у нього виникло право не надавати документ, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду в період з 01.01.1993 по 13.11.2001 року. Проте, у зв`язку із необхідністю підтвердження зареєстрованого місця проживання в період з 01.01.1993 по 13.11.2001 він звернувся до Новоуспенівкої сільської військової адміністрації Мелітопольського району Запорізької області, місцезнаходження якої перенесено до м. Запоріжжя, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання. Довідкою Новоуспенівкої сільської військової адміністрації Мелітопольського району Запорізької області № 3 від 18.10.2023 йому було повідомлено, що у зв`язку з перебуванням Новоуспенівської сільської територіальної громади на тимчасово окупованій території відсутня інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 01.01.1993 по 13.11.2001 року. Тому, враховуючи те, що село Новоуспенівка Веселівського району Запорізької області перебуває у тимчасовій окупації, отримати документи, що підтверджують реєстрацію позивача в період з 01.01.1993 по 13.11.2001 не можливо. В свою чергу відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , в с. Новоуспенівка Веселівського району Запорізької області. Після отримання [PERSON] паспорту, 11.01.1999 був внесений запис про реєстрацію його місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Також, доказом проживання за вказаною адресою є трудова книжка, із якої вбачається, що [PERSON] до 2000 року працював у вищезазначеному населеному пункті. Змінивши місто роботи, він переїхав до м. Запоріжжя і з 13.11.2001 року зареєстрував своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач, за адресою: [ADDRESS] він участі у приватизації державного житлового фонду не брав і не використовував права на приватизацію державного житлового фонду за житловими чеками відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Крім того, обставини щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] на території села Новоуспенівка Веселівського району Запорізької області, в період з 01.01.1993 по 13.11.2001 підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного, оскільки судом встановлено, що [PERSON] дійсно мешкав за адресою: [ADDRESS] в період з 01.01.1993 по 13.11.2001, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved