Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовною заявою, яку у подальшому було уточнено, та в обґрунтування якої було зазначено,що 12 січня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. На розпад сім`ї також вплинули наступні причини: тривалий час життя з відповідачем не склалося через вчинення відповідачем періодичних сварок, зловживання алкоголем, періодичним застосуванням ним ненормативної лексики, образ, агресії. Фактичні шлюбні відносини припинені більше 1,5 року тому до дня подання позову. З цього часу вони з відповідачем проживають окремо. Вона з малолітнім сином проживає у будинку батьків. З 2021 року відповідач перебуває за кордоном, а саме в російській федерації, участі в утриманні та вихованні дитини не бере, з дитиною не спілкується. Конкретне поточне місце проживання (перебування) відповідача їй не відоме. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереженню шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Згоди відповідача на розірвання шлюбу отримати неможливо, оскільки він перебуває в іншій країні, на телефонні дзвінки на відомий їй номер не відповідає, а будь-які інші засоби зв`язку з ним - не надавав. Після фактично припинення шлюбних відносин, участь відповідача в утриманні дитини обмежувалась незначними несистематичними платежами. Коштів, які перераховував відповідач недостатньо для задоволення мінімальних потреб дитини навіть у їжі. Востаннє відповідачем перераховано кошти на дитину [INFO] . Після зазначеної дати відповідач всі зароблені кошти витрачає на власні потреби т не бере жодної участі в у триманні дитини. Позивачка прохає суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 4000,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області Філь О.Є. від 23 серпня 2023 року було відкрито у справі провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінової Л.Ф. від 09 листопада 2023 року зазначену цивільну справу було прийняти до свого провадження та залишено позовну заяву без руху, зазначено недоліки заяви та спосіб їх усунення. Позивачу надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінової Л.Ф. від 21 листопада 2023 року позивачу було продовжено строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Межівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху строком на 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінової Л.Ф. від 30 листопада 2023 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позовних вимог у частині стягнення з [PERSON] на її користь 1/2 вартості автомобіля Chevrolet Lacetti, 2005 року випуску; прийнято до провадження уточнену позовну заяву позивача [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів; ухвалено у подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог; ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги уточненої заяви підтримує у повному обсязі, та вважає, що вона підлягає задоволенню у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву. Оскільки відповідач повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Крім того, відзив на позов у відповідності до п.8 ст. 178 ЦПК України не надано. Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі ч.2 статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 ст. 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 12 січня 2017 року, про що 12 січня 2017 року Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис №02, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого повторно серії [NUMBER] . Від шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов в частині розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексі України відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що дитина проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні, як вбачається з матеріалів справи, відповідач кошти на утримання дитини не надає, то з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Таким чином, згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи, які досліджені доказами, враховуючи положення закону щодо гарантованого і рекомендованого розміру аліментів, суд прийшов до висновку про задоволення позову, та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття від дня подання позову до суду, в особі матері, допустивши рішення суду негайному виконанню. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини, не порушить прав сторін. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 12 липня 2023 року, від так аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення аліментів до суду, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 гривень. Разом з тим, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 гривень сплачений нею за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved