Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

у листопаді 2023 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (надалі - позивач) звернулося до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 липня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» (надалі - Банк) та відповідачем [PERSON] (надалі - позичальник, відповідач) укладено кредитний договір № 500836025, відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 22 липня 2020 року № 500836025. Відповідача повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні від 01 серпня 2023 року. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на дату цієї вимоги заборгованість за Кредитним договором складає 64 256,37 грн, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Постановленою суддею Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ухвалою від 08 листопада 2023 року цивільну справу направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду. Постановленою суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалою від 07 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 22 липня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 500836025, який складається з: Оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500836025, поданого [PERSON] ; Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500836025, затвердженого АТ «Альфа-Банк» 22 липня 2020 року; Додатку № 1 до Угоди у виді Графіку платежів та розрахунків сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, підписаного сторонами; повідомлення про доходи позивальника; Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції від 22 липня 2020 року; Клопотання позичальника від 22 липня 2020 року; Договору про внесення змін і доповнень № 1 до Угоди про надання кредиту від 22 липня 2020 року; паспорту споживчого кредиту /а.с.4, 5, 6, 7, 8/. За умовами кредитного договору Банком надано відповідачу кредит на умовах: тип кредиту - «кредит готівкою», сума кредиту - 51 434,07 грн; процентна ставка - 0,01% річних; тип ставки - фіксована; строк кредиту - 60 місяців. Також умовами Кредитного договору передбачена сплата позичальником - відповідачем комісійної винагороди за обслуговування кредиту за період з 3-го по 60-й місяці користування кредитом - 2,5% від суми кредиту. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. До позовної заяви позивачем надано виписку по рахунку [PERSON] , яка містить відомості про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем /а.с.11-28/. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» (далі - Клієнт) та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (далі - Фактор) укладено договір факторингу № 4, згідно з умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнту за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору /а.с.34-35/. Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу від 20 грудня 2021 року, до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від 22 липня 2020 року № 500836025 на загальну суму 64 256,37 грн та яка складається з: 44 590,48 грн - заборгованість по тілу кредиту; 19 665,90 грн - заборгованість по процентам за кредитом /а.с.36/. 18 серпня 2023 року відповідачу позивачем направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов`язання /а.с.29, 30, 31, 32-33/. Також, позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором від 22 липня 2020 року № 500836025, з якого вбачається, що загальна сума заборгованості, станом на 20 грудня 2021 року складає 64 256,37 грн та складається з: 44 590,48 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5,18 грн - заборгованість по процентам за кредитом; 19 660,71 грн - комісія за обслуговування кредиту /а.с.10/. Вирішуючи позов, суд виходить з таких норм законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановленні судом обставини, а також визнання позову відповідачем, суд приходить висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Кредитного договору, зобов`язань перед Банком та позивачем, як правонаступником кредитора у зобов`язанні, внаслідок чого суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та несплаченим відсоткам. Однак, з огляду на надані суду матеріали, суд висновує, що не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії та в цій частині суд не може прийняти визнання позову відповідачем виходячи з такого. Так, положенням п. 1 вищевказаної Оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500836025, акцептованої Банком, передбачена сплата клієнтом (відповідачем) комісії за обслуговування кредиту за періоду з 3-го по 60-й місяць користування кредитом в розмірі 2,75% від суми кредиту. Однак, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 180/1434/20 (провадження № 61-9418св21) зазначено, що «оцінюючи зміст оспорюваного положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5 % від суми кредиту, та зміст положень пункту 6.9.3 Загальних умов кредитування розділу 6 "Умови надання споживчих кредитів" Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ "Банк Кредит Дніпро" версія 13.0, чинними на час укладення оспорюваного договору, якими визначено, що послуга банку по обслуговуванню кредиту полягає у тому, що банк здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості, шляхом направлення SMS - повідомлень; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення клієнтом часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою клієнта надає оновлений графік погашення або інформацію про залишок заборгованості, тощо, Верховний Суд дійшов висновку, що дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним пунктом 6.9.7 Загальних умов кредитування, про надання не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених статтею 11 Закону України "Про споживче кредитування", а тому такі послуги не можуть бути оплатними. Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5 % від суми кредиту суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним». Крім того, відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином оскільки судом установлено, що включення у Кредитний договір положення про встановлення оплатної комісії є нікчемним, вбачається що визнання позову відповідачем у частині стягнення з неї на користь позивача комісії за обслуговування кредиту суперечить закону, суд вважає за необхідне відмовити в прийнятті визнання відповідачем позову в цій частині. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 44 595,66 грн та складається з: 44 590,48 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5,18 грн - заборгованість по процентам за кредитом. У решті позову належить відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, позивачем сплачено судовий збір в мінімальному розмірі (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial