Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

19.12.2023\~року до\~Комунарського районного\~суду м.\~Запоріжжя надійшла\~позовна заява\~КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ\~ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ»\~до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги\~з централізованого\~опалення та\~постачання гарячої\~води у розмірі 36\~070,66 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», діючи на підставі статуту та чинного законодавства України, надав послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідачам, яким належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідачі свої зобов`язання із своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконали, внаслідок чого, за останніми утворилась заборгованість в сумі 36\~070,66 грн. за період з\~01.05.2019 року по 30.11.2023 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 26.12.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судові засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до зали судового засідання жодного разу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 07.02.2024 року від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява про визнання позову, а також зазначено що вони повністю визнають заявлені до них вимоги Концерном «Міські теплові мережі» та не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог за їх відсутності. \~ \~ \~ \~ Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», виходячи з такого. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). З матеріалів справи вбачається, що КОНЦЕРНОМ «МТМ» (виконавцем) за період з 01.05.2019 року по 30.11.2023 року надано послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 36 070,66 грн. \~Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 357142679 від 05.12.2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (по 1/5 частині) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно даних довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 15.12.2023 року отримувачами послуг за вказаною адресою є відповідачі, з особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно вимог ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з … постачання теплової енергії, постачання гарячої води … Згідно ч.2 ст.6 вказаного Закону виконавцями комунальних послуг є: 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Частинами 1,3 статті 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно п.1 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії, та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. Відповідно до вказаних Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. 02.10.2021 року на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Згідно п.32 Правил плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Пунктами п.35-37 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідачі зобов`язання з оплати наданих послуг в період з 01.05.2019 року по 30.11.2023 року належним чином не виконали, у зв`язку з чим, за останніми утворилась заборгованість в сумі 36\~070,66 грн. \~ Факт наявності заборгованості в розмірі 36\~070,66 грн. підтверджується матеріалами цієї справи й не спростований відповідачами в ході її розгляду. \~ Оскільки відповідачі оплату наданих послуг не довели, будь-яких претензій щодо надання послуг позивачу не пред`явили, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 36\~070,66 грн. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~\~ Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2\~684 грн. Згідно ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» подав позов в електронній формі про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 36\~070,66 грн. 1,5 % від вказаної суми складає 541,06 грн. Отже, позивач, враховуючи що він подав позов в електронній формі, мав би сплатити 2147, 20 грн. КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» було сплачено судовий збір у розмірі 2 481 грн. Представник позивача у позові просив суд стягнути судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. з відповідачів, а судовий збір у розмірі 333,80 грн. повернути Концерну «МТМ» як надмірно сплачені кошти. Згідно п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи надмірно сплачений судовий збір та відповідну заяву про його повернення від представника позивача, вважаю за необхідне повернути Концерну «МТМ» судовий збір у сумі 333,8 грн. Крім того, враховуючи визнання позову відповідачами до початку судового розгляду, вважаю за необхідне 50 відсотків від судового збору повернути Концерну «МТМ» з державного бюджету, а саме: 1073,6 грн., а інші 50 відсотків відповідачі мають сплатити у рівних частинах, тобто по 268,4 грн.

Outcome: approved