Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

10 серпня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій остання прохає шлюб, між нею та [PERSON] , зареєстрований 12 грудня 2015 року у Підгорянській області, актовий запис № 4 розірвати; розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 грудня 2015 року позивачка та відповідач уклали зазначений шлюб, від якого мають одного малолітнього сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні, з лютого місця 2023 року припинили подружні відносини. Причиною розпаду сім`ї є несхожість характерів і поглядів в зв`язку з чим між нею та відповідачем постійно виникають сварки та непорозуміння, відновлювати шлюбні стосунки категорично вона не бажає, призначення строку для примирення вважає недоцільним, оскільки, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Ухвалою від 23 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 21 вересня 2023 року. Ухвалою від 21 вересня 2023 року відкладено судове засідання на 23 жовтня 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення чи невручення відповідачеві судової кореспонденції (ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками та судової повістки) у суду відсутні, оскільки поштова розписка з відповідною відміткою відповідача чи працівника установи поштового зв`язку до суду не повернута. Судове засідання 23 жовтня 2023 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по іншій справі. Судове засідання призначено на 22 листопада 2023 року. Ухвалою від 22 листопада 2023 року судове засідання відкладено на 21 грудня 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою від 21 грудня 2023 року у судовому засіданні оголошено перерву до 07 лютого 2024 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання. У судове засідання 07 лютого 2024 року сторони не з`явилися: Позивачкою подане клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини своєї неявки та їх поважність не повідомляв, не подав відзив на позов. Більше того, будь-які заяви чи клопотання з приводу позовних вимог по суті спору чи з процесуальних питань, окрім заяви про отримання судових викликів через смс-повідомлення, ним до суду не подавалися. За таких обставин суд робить висновок, що наявна сукупність обставин, визначених як ч. 4 ст. 223, так і ст. 280 ЦПК України, а тому за наявності згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України, та про що постановлено відповідну ухвалу. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку, визначеному частиною 4 статті 268 ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 12 грудня 2015 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Підгорянській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 4, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від цього шлюбу сторони мають одну дитину сина: [PERSON] , народився [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відомостей про існування спору про поділ майна чи визначення місця проживання дітей позовна заява не містить. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивачки, яка не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачем та миритися категорично не бажає. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не повідомляла суд про бажання відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 СК України). При подачі позову до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції про сплату судового збору № 35 від 10.08.2023 встановлено, що позивачкою при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок (а.с. 8). Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі на користь позивача у вказаному розмірі.

Outcome: approved