Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 25 322,35 та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.01.2020 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-89-001125/20. Предметом даного Договору страхування були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Land Rover Range Rover», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 05.11.2020 року відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3302», державний номерний знак « [NUMBER] », в м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3/4, допустив зіткнення з транспортним засобом «Land Rover Range Rover», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року (справа № 521/19575/20) винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано відповідача, внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі наданої заяви та документів було розраховано розмір страхового відшкодування, який складає 65 096,85 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група», то на підставі договору № ЕР-201576025 позивачу було розраховано розмір страхового відшкодування з урахуванням норм ст. ст. 12, 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування ЕР-201576025 складає 39 774,50 грн., що в подальшому було відшкодовано Страховою компанією відповідача. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 25 332,35 грн. Таким чином, у розумінні ст. ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Позивачем проводилися заходи досудового врегулювання спору, а саме відповідачу направлялася претензія, щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу. Станом на день позовної заяви сума страхового відшкодування відповідачем не сплачена, що і стало підставою для зверненнядо суду з вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 45). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 43-44, 51), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 21.01.2020 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-89-001125/20, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Land Rover Range Rover», державний номерний знак « [NUMBER] », що підтверджується копіями Договору добровільного страхування наземного транспорту « 06/107-89-001125/20 від 21.01.2020 року, заяви про страхування транспортного засобу до Договору добровільного страхування наземного транспорту « 06/107-89-001125/20 від 21.01.2020 року, акту огляду транспортного засобу до Договору добровільного страхування наземного транспорту « 06/107-89-001125/20 від 21.01.2020 року, додатковою угодою №1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту « 06/107-89-001125/20 від 21.01.2020 року (а.с. 16-24). 05.11.2020 року відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3302», державний номерний знак « [NUMBER] », в м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3/4, допустив зіткнення з транспортним засобом «Land Rover Range Rover», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 076821 від 05.11.2020 року відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП (а.с. 11). У скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, був визнаний винним відповідач по справі [PERSON] , відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року по справі № 521/19575/20 (а.с. 15). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 05.11.2020 року потерпіла особа [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання події (КАСКО) (а.с. 5-6). Вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля марки автомобіля «Land Rover Range Rover», державний номерний знак « [NUMBER] », складає 65 096,85 грн., що підтверджується копіями акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 05.11.2020 року, рахунку-фактури № 0000000240 від 10.11.2020 року, розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 200000354521 від 12.11.2020 року (а.с. 25, 28, 30). Відповідно до Страхового Акту № 200000354521 від 12.11.2020 року, виплата страхового відшкодування страхувальнику складає 65 096,85 грн. (а.с. 29). 17.11.2020 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 65 096,85 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (через неякісну копію номер платіжної інструкції неможливо встановити) від 17.11.2020 року (а.с. 31). Позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 25 322,35 грн. (а.с. 34), вимога позивача про відшкодування шкоди відповідачем не виконана. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПАТ СК «Українська страхова група» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/201576025. Полісом передбачено франшизу в розмірі 0 грн. В подальшому, ПАТ СК «Українська страхова група» на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено виплату страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст.ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1, 7 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню з підстав зазначених вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved