Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини. В обґрунтування вказує, що сторони перебували у шлюбі з 07.06.2014 по 07.09.2016 та мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем, за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти, проте останній їх сплачує не регулярно. [PERSON] є дитиною з інвалідністю, що спричинено наступними захворюваннями: СНМ 1 рівня, сенсорно-моторна алалія, когнітивна недостатність. У зв`язку з чим він потребує регулярних медичних обстежень, реабілітацій та витрат на лікування. Позивач не може самостійно утримувати сина та забезпечити необхідні витрати на лікування, оскільки вона не працює. Дитині було надано ряд реабілітаційних послуг, обстежень та консультацій на загальну суму 240582 грн. Відповідач є працездатним, інших дітей та дружини немає, отже, на думку позивача, має можливість оплатити половину додаткових витрат на дитину. Ухвалою суду від 29.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 31.10.2023 від представника відповідача на адресу суду найшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими, оскільки до позовної заяви не було додано доказів понесення втрат, крім квитанцій до прибуткових касових ордерів. Вказує, що позивач не погоджувала з відповідачем вибір місця лікування їх сина та не додала доказів, які б підтверджували неможливість лікування дитини в комунальних закладах без понесення додаткових витрат. Крім того, відсутні висновки, рекомендації та направлення, в яких були б вказані обрані позивачем медичні заклади. Він зазначає про відсутність в матеріалах справи копій договорів про надання консультаційних послуг, а в наданих відсутні дати їх підписання, що унеможливлює встановлення дати набуття чинності договорів, та що всі додані акти виконаних робіт складені та підписані ще до фактичного надання послуг, оскільки як зазначено в цих актах послуги надавались після їх підписання, а тому вони є недопустимими доказами. Звертає увагу, що лікарські повноваження ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] не підтверджуються матеріалами справи. 28.11.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, він вказує, що відповідач не надає доказів, які б підтверджувати можливість проходження лікування дитини в комунальних закладах. Крім того, рекомендації не мають на меті визначення конкретного лікувального закладу, а лише вказують на необхідність певного курсу лікування. З відповідачем не погоджено вибір медичних закладів, оскільки останній не цікавиться життям сина. Звертає увагу, що в додатках містяться докази, про відсутність яких вказує відповідач. ФОП [PERSON] відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснює діяльність у сфері охорони здоров`я. Також представником відповідача зазначено про надані рекомендації щодо навчання дитини у спеціальному ДНЗ, курси лікування в ЦСМ, МРТ головного мозку, триваючий психологічний логопедичний супровід, курси нейрометаболічного лікування. Згідно рекомендацій дитина потребує біоакустичну корекцію, нейростимуляцію, нейрокорекційні заняття з психологом, заняття з логопедом-дефектологом, доплеграцію судин шиї та голови, масаж шийно-комірцевої зони, а також АВА терапія, сенсорна інтеграція. Таким чином, дитині було надано ряд реабілітаційних послуг, обстежень та консультацій, що підтверджено належними доказами, доданими до позовної заяви. У запереченнях на відповідь на відзив від 01.12.2023 представник відповідача зазначає, що відповідач здійснює сплату аліментів, заборгованість відсутня, додає на підтвердження квитанції. Щодо доводів позивача про повноваження ФОП [PERSON] зазначає, що наявність КВЕД «інша діяльність у сфері охорони здоров`я» не є доказом того, що вона має кваліфікацію логопеда, необхідну для надання консультацій сину. В іншому - позицію викладену у відзиві підтримує, просить врахувати що відповідач отримує не велику заробітну плату, з якої щомісяця відраховує аліменти. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити з підстав викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.2015, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду від 25.01.2016 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до рішення суду від 07.09.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 28.07.2022 позивач є законним представником дитини з інвалідністю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . На підтвердження обставин викладених у позові позивач надала суду наступні докази: індивідуальну програма реабілітації дитини-інваліда від 03.11.2022 КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №2»; висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 04.01.2021 №ІРЦ-85988/2021/189632; консультативний висновок дитячого психіатра від 26.09.2022 ТОВ «Центр Пріоритет»; медичний висновок дитячого психіатра від 30.10.2020 ДЗ «Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи МОЗ України»; рекомендації лікарів від 13.07.2021, 27.10.2021, 12.10.2020; договори про надання консультаційних послуг ФОП [PERSON] №04/06 з актом виконаних робіт від 04.06.2022, №18/07 з актом виконаних робіт від 18.07.2022, №03/17 з актом виконаних робіт від 03.07.2022, №03/08 з актом виконаних робіт від 03.08.2022, №22/08 з актом виконаних робіт від 22.08.2022; №31/08 з актом виконаних робіт від 31.08.2022, №12/09 з актом виконаних робіт від 12.0.2022; №10/10 з актом виконаних робіт від 10.10.2022, №02/11 з актом виконаних робіт від 02.11.2022, №09/11 з актом виконаних робіт від 05.11.2022, №12/12 з актом виконаних робіт від 12.12.2022, №26/12 з актом виконаних робіт від 26.12.2022, №06/02 з актом виконаних робіт від 06.02.2023, №13/03 з актом виконаних робіт від 13.03.2023, №05/04 з актом виконаних робіт від 05.04.2023, №20/05 з актом виконаних робіт від 20.05.2023, №12/06 з актом виконаних робіт від 12.06.2023,№28/06 з актом виконаних робіт від 28.06.2023; довідку [PERSON] про проходження обстеження [PERSON] 12.06.2023; довідки ПП «Центр стимуляції мозку» про перебування [PERSON] на реабілітації з 05.09.2020 по 29.09.2020, з 16.03.2021 по 24.03.2021, з 02.11.2020 по 18.11.2020, з 01.10.2020 по 23.10.2020; маршрутні листи з 05.09.2020 по 29.09.2020, з 16.03.2021 по 24.03.2021, з 02.11.2020 по 18.11.2020, з 01.10.2020 по 23.10.2020; квитанцію до прибуткового касового ордеру №396 від 27.08.2023 на суму 500 грн. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Наявність витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд при вирішенні даного спору погоджується з доводами позивача, вважає їх такими що підтверджені належними доказами щодо потреби спільної дитини сторін [PERSON] в регулярних медичних обстеженнях, лікуванні та реабілітації. Разом з тим, обгрунтовуючи позовні вимоги в частині понесених позивачем додаткових витрат на дитину позивачем були надані викладені вище документи, зокрема індивідуальну програма реабілітації дитини-інваліда від 03.11.2022 КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №2»; висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 04.01.2021 №ІРЦ-85988/2021/189632; консультативний висновок дитячого психіатра від 26.09.2022 ТОВ «Центр Пріоритет»; медичний висновок дитячого психіатра від 30.10.2020 ДЗ «Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи МОЗ України»; рекомендації лікарів від 13.07.2021, 27.10.2021, 12.10.2020; договори про надання консультаційних послуг ФОП [PERSON] №04/06 з актом виконаних робіт від 04.06.2022, №18/07 з актом виконаних робіт від 18.07.2022, №03/17 з актом виконаних робіт від 03.07.2022, №03/08 з актом виконаних робіт від 03.08.2022, №22/08 з актом виконаних робіт від 22.08.2022; №31/08 з актом виконаних робіт від 31.08.2022, №12/09 з актом виконаних робіт від 12.0.2022; №10/10 з актом виконаних робіт від 10.10.2022, №02/11 з актом виконаних робіт від 02.11.2022, №09/11 з актом виконаних робіт від 05.11.2022, №12/12 з актом виконаних робіт від 12.12.2022, №26/12 з актом виконаних робіт від 26.12.2022, №06/02 з актом виконаних робіт від 06.02.2023, №13/03 з актом виконаних робіт від 13.03.2023, №05/04 з актом виконаних робіт від 05.04.2023, №20/05 з актом виконаних робіт від 20.05.2023, №12/06 з актом виконаних робіт від 12.06.2023,№28/06 з актом виконаних робіт від 28.06.2023; довідку [PERSON] про проходження обстеження [PERSON] 12.06.2023; довідки ПП «Центр стимуляції мозку» про перебування [PERSON] на реабілітації з 05.09.2020 по 29.09.2020, з 16.03.2021 по 24.03.2021, з 02.11.2020 по 18.11.2020, з 01.10.2020 по 23.10.2020; маршрутні листи з 05.09.2020 по 29.09.2020, з 16.03.2021 по 24.03.2021, з 02.11.2020 по 18.11.2020, з 01.10.2020 по 23.10.2020; квитанцію до прибуткового касового ордеру №396 від 27.08.2023 на суму 500 грн. Так всі надані акти виконаних робіт підписані сторонами датами які передують виконання цих робіт. У судовій практиці акт виконаних робіт не розглядається як самодостатній доказ фактичності понесених витрат чи реальності виконаних робіт. Без наявності платежу чи інших доказів виконання робіт, навіть коректно оформлений акт виконаних робіт сам по собі не є доказом реальності здійснення господарської операції, а тому суд приходить до висновку, що позивачем не доведено що вона реально понесла ці витрати крім 500 гривень, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру №396 від 27.08.2023 яка є разом з іншими дослідженими доказами належним та достатнім доказом, та вважає що позов підлягає до задоволення саме в цій частині. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 500 грн. додаткових витрат на дитину, оскільки тільки ця сума підтверджується Надані позивачем інші докази, зокрема договори про надання консультативних послуг та акти прийому-приймання до них, на думку суду, не доводять того, що позивач дійсно понесла витрати на лікування сина у заявленому розмірі. Позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені частково, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в мінімальному розмірі на день подачі позову в сумі 1073,60 грн. Не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження понесення таких витрат та до кінця розгляду справи не заявлено, що такі докази будуть подані в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial