Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві представник позивачки [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] у порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме: частину будинковолодіння, яке складається з частини житлового будинку з тамбуром «А», частини стайні «Б»; частини літньої кухні «В»; частини воріт з хвірткою «1»; частини огорожі «2», загальною вартістю 184707 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належало [PERSON] згідно виписки з погосподарської книги №189, виданої 01.12.2023 року Литячівським старостинським округом. В.о.державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Інна Дідик відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів на право власності на майно, що належало спадкодавцю за життя, оскільки рішенням реєстратора Заліщицького РБК БТІ №181 від 16.01.2010 року позивачці відмовлено у державній реєстрації частки нерухомого майна за її померлим чоловіком, у зв`язку з чим позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку та змушена звернутися до суду. Представник відповідача Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області позовні вимоги визнав у повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивачки [PERSON] [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Представник відповідача\~ Товстенської\~селищної ради\~Чортківського району\~Тернопільської області\~у підготовче\~судове засідання\~не з`явився,\~однак селищний\~голова подав\~до суду\~письмову заяву,\~в якій\~просить цивільну\~справу розглядати\~без його\~участі,\~з позовними\~вимогами згідний,\~просить їх\~задоволити у\~підготовчому судовому\~засідані. \~ \~ \~ ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 15.01.2024 року суддя Шевчук В.М. відкрила провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Заслухавши пояснення\~представника позивачки\~ [PERSON] [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід розглянути за наявними матеріалами та позов задоволити, виходячи з наступного. Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 20.09.2000 року, виданого Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: с.Литячі Заліщицького району Тернопільської області. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.01.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.07.1955 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 08.07.1955 року зроблено актовий запис №3. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2010 року [PERSON] помер [INFO] у с.Литячі Заліщицького району Тернопільської області, про що Литячівською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області зроблено актовий запис №1. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: частину будинковолодіння, яке складається з частини житлового будинку з тамбуром «А», частини стайні «Б», частини літньої кухні «В», частини воріт з хвірткою «1», частини огорожі «2», загальною вартістю 184707 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належало [PERSON] , що стверджується випискою з погосподарської книги №189, виданої 01.12.2023 року Литячівським старостинським округом, технічним паспортом від 28.11.2023 року та довідкою про оцінку майна від 08.01.2024 року. Відповідно до рішення реєстратора Заліщицького районного комунального госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації про відмову в реєстрації №181 від 16.01.2010 року [PERSON] відмовлено в реєстрації права власності та видачі витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на частки даного житлового будинку. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Литячівською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області від 05.02.2010 року, [PERSON] на праві приватної власності належить частина житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Литячівського старостинського округу Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 01.12.2023 року №188 [PERSON] , 1925 року народження, який помер [INFO] , дійсно проживав (зареєстрований) за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті спадкодавець проживав разом із [PERSON] , [INFO] . На день смерті спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За наявними в сільській раді відомостями [PERSON] заповіт не складався. Згідно копії спадкової справи №103/2023, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] та є такою, що у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса за прийняттям спадщини. Відповіддю в.о.державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Дідик І. №514/02-14 від 10.11.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , 1925 року народження, який помер [INFO] , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності, видані на ім`я спадкодавця. Позивачці рекомендовано звернутися до суду. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , якому належало спадкове майно, а саме: частини будинковолодіння, яке складається з частини житлового будинку з тамбуром «А», частини стайні «Б», частини літньої кухні «В», частини воріт з хвірткою «1», частини огорожі «2», загальною вартістю 184707 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем на момент його смерті за адресою: [ADDRESS] . Листом в.о.державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Триш Марії Іванівні відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , позивачці рекомендовано звернутися до суду, відтак визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення права власності у нотаріальному порядку. V. Оцінка суду Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ ч.ч.1,\~ 2\~ ст.13\~ ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~ ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі\~ст.1258\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~ статтею 1259\~ цього Кодексу. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~Відповідно до\~ч.3\~ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ статтею 1270 цього\~Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Належно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~ статтею 1270\~ цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1275 ЦК України якщо від\~прийняття спадщини\~відмовився один\~із спадкоємців\~за заповітом,\~частка у\~спадщині,\~яку він\~мав право\~прийняти,\~переходить до\~інших спадкоємців\~за заповітом\~і розподіляється\~між ними\~порівну. Якщо\~від прийняття\~спадщини відмовився\~один із\~спадкоємців за\~законом з\~тієї черги,\~яка має\~право на\~спадкування,\~частка у\~спадщині,\~яку він\~мав право\~прийняти,\~переходить до\~інших спадкоємців\~за законом\~тієї ж\~черги і\~розподіляється між\~ними порівну. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову.\~Якщо визнання\~відповідачами позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд.\~Згідно матеріалів\~справи у\~ній відсутні\~дані,\~які б\~вказували,\~що визнання\~позову відповідачем\~-\~Товстенською селищною\~радою Чортківського\~району Тернопільської\~області суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні її спадкових справ, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка [PERSON] у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, представник відповідача Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області визнав позовні вимоги у повному обсязі, відтак остання має право на спадкування майна, яке належало померлому [PERSON] . VI. Щодо розподілу судових витрат Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не заявляє вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved