Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, доньки [PERSON] у розмірі 19 429,19 грн. - половини суми від фактично витраченої, шляхом щомісячних платежів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2023 по справі № 523/4784/22 позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів була задоволена частково. Були вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 2 840,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Натомість, донька постійно потребує додаткових матеріальних витрат для забезпечення належного рівня розвитку та соціальних потреб. Численними квитанціями, що долучаються до матеріалів справи, підтверджуються витрати позивача на утримання дитини, що включає, зокрема, витрати на лікування зубів, купівлю одягу, книг, телефону, речей індивідуального користування, іграшок та іншого, що потрібне для нормального фізичного та духовного розвитку дитини. Позивачем було витрачено на лікування зубів доньки 20 450,00 грн., що підтверджується Довідкою ТОВ «Клінік їм Центрум» № 18 від 12.06.2023 (додаток 5) та Актом виконаних робіт від 04.07.2023. Враховуючи зазначене позивачка просила її позовні вимоги задовольнити з обґрунтувань, що викладені в позові. Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 49,50). Стороною відповідача адвокатом Христюком Ю. Г. надано 28 листопада 2023 року відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що оскільки захворювання дитини не хронічні, тому і позовні вимоги про стягнення додаткових витрат є такими, що не підлягають до задоволення. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову оскільки позивач не надала належних та допустимих доказів, котрі б свідчили про понесення додаткових витрат. (а.с. 60-63). Представник позивача адвокат Осьмінін С. Д. 08 грудня 2023 року надав відповідь на відзив та просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. (а.с. 72, 73). Позивач та її представник адвокат Осьмінін С. Д. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Христюк Ю. Г. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в відзиві. Вислухав позивача, її представника та представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . (а.с. 9). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2023 по справі № 523/4784/22 позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів була задоволена частково. Були вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 2 840,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (згідно єдиного державного реєстру судових рішень залишено в силі після перегляду Одеським апеляційним судом). Позивачем було витрачено на лікування зубів доньки 20 450,00 грн., що підтверджується Довідкою ТОВ «Клінік їм Центрум» № 18 від 12.06.2023 (додаток 5) та Актом виконаних робіт від 04.07.2023. (а.с. 17,18). Відповідно до ст.\~1,\~2 Закону України "Про охорону дитинства"\~батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У ч. 1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв`язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Стороною позивача надано належні та допустимі докази понесення разових додаткових витрат у вигляді коштів на лікування зубів доньки [PERSON] у загальному розмірі 20 450,00 гривень, тому суд вважає позовні доведеними та такими, що підлягають до задоволення в цій частині та стягненню з відповідача половинити від зазначених вище понесених витрат - 10225 гривень 00 копійок. Однак суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на купівлю одягу, книг, телефону, речей індивідуального користування, іграшок та іншого, оскільки зазначені витрати не входять до додаткових витрат на утримання дитини та протилежного стороною позивача не доведено. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат періодичними платежами (в даному випадку фактично розстрочки на шість місяців) суд не вбачає підстав для задоволення зазначеної вимоги, оскільки відповідач зазначеного не просив, а заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму несплаченого судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок, оскільки позивач звільнялась від їх сплати при поданні позову. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] частково.

Outcome: partial