Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін 1. Стислий виклад позовної заяви 05 грудня 2023 року адвокат Даценко А.М., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Білопільської міської\~ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) площею 4,42 га в умовних кадастрових гектарах у землях ВАТ «Бурякорадгосп Куянівський», посвідчене сертифікатом серії СМ №0274737, виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №358 від 27 серпня 2000 року. У подальшому на підставі зазначеного сертифікату була розроблена технічна документація із землеустрою та сформована земельна ділянка з кадастровим номером 5920684900:03:002:0568 площею 4,2092 га. Під час заповнення документів посадовими особами сільської ради та адміністрації прізвище батька помилково записано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, а з 23 лютого 2023 року позивача призвано на військову службу до [INFO] . 27 березня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.І. з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину, на що отримав роз`яснення про необхідність звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з цим представник позивача вказує, що строк для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, через повномасштабне вторгнення рф в Україну та проходження ним служби в лавах ЗСУ. Посилаючись на викладені вище обставини, адвокат Даценко А.М. просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] тривалістю шість місяців з дня набрання чинності рішенням суду. 2. Стислий виклад відзиву на позовну заяву 21\~грудня 2023\~року з\~Білопільської міської\~ради Сумської\~області надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~зазначено,\~що вказана\~представником позивача\~причина пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , а саме: призов на військову службу під час мобілізації 23 лютого 2023 року, не є поважною, оскільки визначеною законом поважною причиною є перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України, а не мобілізація до лав ЗСУ. Крім того, з урахуванням дати смерті [INFO] , та виходячи із розрахунків спливу шестимісячного терміну, строк для подання заяви про прийняття спадщини сплив 26 березня 2008 року. Із заявою про прийняття спадщини після смерті батька позивач звернувся 27 березня 2023 року, тобто після спливу 15 років. Посилаючись на викладені вище обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] (а. с. 38-43). 3. Стислий виклад відповіді на відзив на позовну заяву 29 грудня 2023 року від представника позивача адвоката Даценка А.М. надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що з доводами Білопільської міської ради не погоджується з наступних підстав. Зі слів позивача, його мати проживала з батьком без реєстрації шлюбу. Коли [PERSON] виповнилося вісім років, вони з матір`ю виїхали в с. Верхні Ворота Мукачівського району Закарпатської області, після чого зв`язок з батьком був утрачений. Починаючи з 2008 року, [PERSON] займався пошуком батька. У 2020 році від Куянівського сільського голови [PERSON] дізнався, що з 2010 року у сільської ради відсутня інформація про [PERSON] . У 2021 році голова Куянівської сільської ради повідомив позивачу, що його батько помер. Звернувшись у Білопільський відділ РАЦС, [PERSON] дізнався, що відомості про смерть батька в реєстрі відсутні, а 31 травня 2021 року в Білопільській ЦРЛ отримав дублікат лікарського свідоцтва про його смерть. З метою\~поновлення актового\~запису про\~смерть батька,\~позивач звертався\~до Воловецького\~відділу РАЦС,\~де йому\~було відмовлено.\~Після цього\~він звертався\~до суду,\~оскаржуючи дії\~посадових осіб,\~де також\~отримав відмову.\~Крім того,\~у зв`язку\~з відсутністю\~оригіналу сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай),\~Воловецький районний\~суд відмовив\~ [PERSON] \~у задоволенні\~заяви про\~встановлення юридичного\~факту належності\~його батьку\~вказаного сертифікату. Лише 11 серпня 2022 року Білопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) поновлено запис про смерть [PERSON] . Без отримання свідоцтва про смерть, позивач був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не мав доказів смерті батька та відкриття спадщини. Представник позивача також зазначив, що [PERSON] був одиноким, його поховання здійснила Білопільська міська рада за рахунок коштів місцевого бюджету. Водночас реєстрація смерті останнього не була проведена, що позбавило позивача можливості своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, беручи до уваги всі обставини в сукупності, ситуацію з COVID-19, а також той факт, що територіально позивач проживає за місцем реєстрації в с. Верхні Ворота Закарпатської області, відстань від якого до м. Білопілля складає понад тисячу кілометрів, перебої з курсуванням потягів та автобусів до прикордонних з рф територій, відсутність у м. Білопілля готелю, що позбавляє можливості залишитися на ніч, представник позивача вважає, що пропущений [PERSON] строк на прийняття спадщини складає не 15 років, а лише декілька місяців (а. с. 46-48). ІІ. Процесуальні дії в справі Ухвалою від 06 грудня 2023 року відкрито провадження в справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін на 04 січня 2024 року. У п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а. с. 28). Ухвалою від 04 січня 2024 року підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду по суті на 25 січня 2024 року. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків (а. с. 56). ІІІ. Позиція сторін у судовому засіданні Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник останнього адвокат Даценко А.М., який дії на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1043545 позов підтримав. Представник відповідача Білопільської міської ради Сумського району Сумської області у судове засідання не з`явився. Білопільський міський голова Зарко Ю.В. подав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову заперечують з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а. с. 59). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 серпня 2022 року Білопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському району Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00036470619 від 11 серпня 2022 року, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в м. Білопілля Білопільського району Сумської області, про що 11 серпня 2022 року складено актовий запис за №02 (а. с. 6-7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом рацс Білопільського райвиконкому Сумської області, [PERSON] був батьком [PERSON] , [INFO] позивача в справі (а. с. 3). Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 07 лютого 2023 року, [PERSON] з 29 вересня 2020 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). З листа заступника начальника Управління начальника відділу №4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Сумській області Ірини Головенко від 02 червня 2023 року №Д-852/0-0.99,4-829/36-23 вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам ВАТ «Бурякорадгосп Куянівський», на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №358 від 27 серпня 2000 року на ім`я [PERSON] (адреса проживання с. Червонівка Куянівської сільської ради Білопільського району) виданий сертифікат серії СМ №0274737 на земельну частку (пай) площею 4,42 в умовних кадастрових гектарах. Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в замін вищевказаного сертифікату не видавався. На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM №0274737 та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Куянівського старостату Білопільської міської ради Сумського району Сумської області сформована земельна ділянка з кадастровим номером 5920684900:03:002:0568 та цільовим призначенням 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,2092 га (а. с. 8). За інформацією\~старости сіл\~Куянівка,\~Йосипове,\~Новопетрівка,\~Павлівське,\~Черванівка виконавчого\~комітету Білопільської\~міської ради\~Сумської,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~згідно записів\~у погосподарській\~книзі проживав\~у с.\~Черванівка Куянівської\~сільської ради\~Білопільського району\~Сумської області\~та працював\~у ВАТ\~«Бурякорадгосп Куянівський».\~Разом з\~ним проживали\~його співмешканка\~ [PERSON] та\~син [PERSON] ,\~ [INFO] , які 17 січня 1991 року вибули на постійне проживання до Закарпатської області. Мешканців, які б були зареєстровані або проживали без реєстрації у с. Черванівка та носили прізвище « [PERSON] » не було. Згідно записів у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області за 1987-1995 роки [PERSON] , [INFO] зареєстрував місце проживання в с. Черванівка Куянівської сільської ради [INFO] . Прізвище, ім`я та по батькові останнього у будинковій книзі записано російською мовою « [PERSON] » відповідно до паспорта радянського зразка, записи в якому вчинено російською мовою (а. с. 9-10, 52). Відповідно до довідки Мукацівського районного ТЦК та СП, [PERSON] , [INFO] , мешканець с. Верхні Ворота Мукачівського району Закарпатської області, 23 лютого 2023 року призваний на військову службу за мобілізацією (а. с. 11). Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року по справі №260/617/22 [PERSON] відмовлено в задоволенні позову до Воловецького відділу у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання висновку протиправним та зобов`язання вчинити дії з тих підстав, що оскільки актовий запис про смерть [PERSON] не складався взагалі так як для цього до ДРАЦСу ніхто не звертався, позивач повинен був звернутися до відповідача не в порядку №96/5 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, а в порядку № 52/5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (а. с. 12-17). Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2023 року по справі №936/911/23 адвокату Даценку А.М. відмовлено у задоволенні заяви про встановлення юридичного факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , сертифікату серії [NUMBER] на право земельну частку (пай) площею 4,42 га в умовних кадастрових одиницях, виданого на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 27 серпня 2000 року №358, на підставі якого розроблена технічна документація із землеустрою та сформована земельна ділянка з кадастровим номером 5920684900:03:002:0568 площею 4,2092 га з тих підстав, що ані оригінал вказаного сертифікату, ані його копія не були надані суду, у зв`язку з чим неможливо дослідити зміст цього письмового доказу (а. с. 18-21). Згідно з інформаційними довідками з Спадкового реєстру №75146194 та №75146208 від 15 грудня 2023 року, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заведена, зареєстровані заповіти відсутні (а. с. 33-34). Відповідно до письмових роз`яснень приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Сумської області Миросєді В.М. від 27 березня 2023 року, позивачу відмовлено в оформленні спадщини після смерті батька [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 22). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що у 2020 році [PERSON] звернувся до нього як до голови Куянівської сільської ради з приводу розшуку батька [PERSON] . Позивач повідомив, що проживав з батьком та матір`ю на території сільської ради. Після розлучення батьків, разом з матір`ю виїхав у Закарпатську область. Після цього батька не бачив. Також [PERSON] зазначив, що з метою з`ясування інформації про [PERSON] , звертався до депутата сільської ради від с. Черванівка. Остання повідомила, що дійсно був такий чоловік [PERSON] , але давно помер у Білопільській ЦРЛ, а його поховання було проведене Білопільською міською радою. Водночас, у Білопільському відділі ДРАЦС повідомили, що відомості про смерть [PERSON] в Державному реєстрі смертей відсутні. У серпні 2021 року вони з [PERSON] поїхали до Білопільської центральної районної лікарні, де останньому був виданий дублікат лікарського свідоцтва про смерть. У подальшому правову допомогу позивачу надавав адвокат Даценко А.М., який вживав заходи щодо державної реєстрації смерті [PERSON] та належності йому сертифікату на право на земельну частку (пай). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування та висновки суду Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положеннями частини третьої статті 1222, частини першої статті 1220 та частини першої статті 1270 ЦК України право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищенаведене, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року (справа №6-1320цс17). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача адвокат Даценко А.М. вказує наступні причини пропуску [PERSON] встановленого законом строку для прийняття спадщини: призов позивача за мобілізацією до лав ЗСУ 23 лютого 2023 року, необізнаність про смерть батька та відсутність відомостей про його смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про смерть, звернення до суду з позовом про зобов`язання органу ДРАЦС поновити запис цивільного стану про смерть [PERSON] та встановлення юридичного факту належності останньому сертифікату на право на земельну частку (пай), віддаленість місця проживання позивача від місця відкриття спадщини, ситуація з пандемією COVID-19, а також введення в Україні воєнного стану у зв`язку з агресією з Російської Федерації. Проте, суд не може визнати вказані причини пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини з наступних підстав. Так, батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] . Таким чином, відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті останнього. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для [PERSON] , як спадкоємця майна та майнових прав [PERSON] , шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини визначався з 26 вересня 2007 року до 26 березня 2008 року. Необізнаність позивача про смерть батька та несвоєчасне проведення державної реєстрації його смерті не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20) Введення в Україні карантину, пов`язаного з пандемією COVID-19, воєнного стану у зв`язку з агресією РФ та призов позивача за мобілізацією до лав ЗСУ також не є поважними причинами пропуску позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи наступне. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Карантин, спрямований на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), був ведений на всій території України з 16 березня 2020 року, а повномасштабне вторгнення РФ на територію України розпочалося 24 лютого 2022 року. Тобто, вказані події відбулися через 12 та 14 років відповідно з дня смерті батька позивача. Крім того, сам по собі факт введення карантину та запровадження обмежувальних протиепідеміологічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також введення воєнного стану в Україні не є достатньою підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження, як обмежувальних протиепідеміологічних заходів, так і воєнного стану, що унеможливили спадкоємця подати заяву про прийняття спадщини протягом установленого законом строку. Щодо доводів\~представника позивача\~про територіальну\~віддаленість місця\~проживання позивача\~від місця\~відкриття спадщини,\~суд зазначає,\~що для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини не\~є обов`язковим\~особисте подання\~документів безпосередньо\~в приміщенні\~нотаріальної контори\~за місцем\~відкриття спадщини,\~оскільки закон\~не позбавляє\~спадкоємця права\~направити цю\~заяву за\~допомогою засобів\~поштового зв`язку,\~а також\~подати її\~через орган\~місцевого самоврядування. Таким чином, вказані обставини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали позивачу в установлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини в зазначений вище спосіб. Подібний правовий висновок сформульований у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №173/1581/2015, провадження №61-4782св18, від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16, провадження №61-6700св19, від 13 лютого 2020 року у справі №362/2685/17, провадження № 61-15858св18. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи доводи позивача, суд виходить із змісту позовної заяви, відповіді на відзив, встановлених судом обставин справи та оцінених доказів. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували неможливість звернення позивача із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також поважність причин пропуску цього строку упродовж понад 16 років з дня відкриття спадщини. Доводи позивача про те, що він не знав про смерть батька та починаючи з 2008 року розшукував його не підтверджені належним чином. Самі по собі показання свідка [PERSON] не є достатнім доказом для підтвердження цього факту. Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] . На підставі викладеного

Outcome: dismissed