Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Чернівецької міської ради. В позові посилається на те, що 06 жовтня 2001 року між позивачем та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Розірваний шлюб за рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 18.01.2023 року. Від спільного шлюбу у них народилось троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] довгий час була відсутня, не проживала в сім`ї, не займалась вихованням дітей та не вела спільне життя та побут з чоловіком [PERSON] . Жила своїм окремим життям. В грудні 2022 року [PERSON] з`явилась та поставила свого чоловіка до відома, що він разом із дітьми мають забиратися з її будинку, бо вона хоче його продати. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини. На момент, коли відповідачка виставила з дому свого чоловіка зі своїми дітьми на вулицю, [PERSON] була неповнолітньою, а [PERSON] малолітньою. В кінці грудня 2022 року позивач разом із дітьми переїхав в будинок за адресою [ADDRESS] , де має ? приватну спільну часткову власність. З грудня 2022 року малолітня дитина [PERSON] з матір`ю [PERSON] більше не бачились та не спілкувались. Але й до того часу більше трьох років [PERSON] не цікавилась життям дітей і проживала окремо. Їх виховував та піклувався про них тільки батько [PERSON] , що підтверджується поясненнями свідків. 09.01.2023 року відповідачка продала нерухомість за адресою [ADDRESS] . Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці шлюб між подружжям - розірвано. 15.08.2023 року позивач дізнався про те, що 09.01.2023 року його дочку [PERSON] знято з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] . Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 05.10.2023 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] самостійно виховує та утримує малолітню дитину [PERSON] . Мати дитини [PERSON] , невідомо де перебуває, контакту з дітьми не підтримує - фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє дитини. Відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками матері, не піклується про фізичний та духовний розвиток малолітньої доньки [PERSON] . Метою позбавлення батьківських прав матері [PERSON] є позбавлення її права претендувати на її утримування дочкою [PERSON] в майбутньому. Просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] , [INFO] витрати пов`язані зі сплатою судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, про причини не явки суд не повідомила. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05 липня 2011 року [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.02.2005 року встановлено, що [PERSON] володіє ? частини житлового будинку з належними до нього службовими спорудами за адресою [ADDRESS] (а.с.12). Витягом з реєстру територіальної громади від 15.08.2023 року [PERSON] зареєстрована разом із батьком за адресою [ADDRESS] (а.с.13, 14). Характеристикою [PERSON] , яка видана Чернівецькою гімназією №19 за час навчання в 5-7 класі мама жодного разу не була в школі, батьківських зборів не відвідувала, шкільним життям дитини не цікавилася (а.с.24). Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 18.01.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 24-25). Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 05.10.2023 року встановлено факт, що [PERSON] самостійно виховує та утримує малолітню дитину [PERSON] (а.с. 28-29). Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої [PERSON] не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного медичного огляду, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Все це свідчить про те, що [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків за власним бажанням, за відсутності перешкод у реалізації такого права. Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Із ч. 2 ст. 157 СК України, вбачається, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу розміру матеріального забезпечення доньки, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення повноліття дитини. Відповідно до стаття 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1092,92 гривень.

Outcome: approved