Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» (далі - ТзОВ «Енерджі Трейд Груп») звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 5 417 грн 28 коп, 3% річних в розмірі 81 грн 04 коп, інфляційні втрати в розмірі 355 грн 89 коп, всього 5854 грн 21 коп. На обґрунтування позову зазначає, що відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , постачальником якого у період з 22 липня 2021 року до 29 вересня 2021 року включно було ТзОВ «Енерджі Трейд Груп». На умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам 10 липня 2021 року [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу у ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» та відкрито абонентський рахунок № [NUMBER] (ЕІС код 56ХМ22Н373313353). З липня 2021 року до вересня 2021 року відповідачем спожито природний газ об`ємом 728.01 куб.м, на загальну суму 5\~751 грн 27 коп. У жовтні 2021 року [PERSON] сплатив на рахунок ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» 334 грн 00 коп за спожитий природній газ. ТзОВ «Енерджі Трейд Груп», як постачальник природного газу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало споживачу [PERSON] послуги з постачання природного газу. Однак споживач не виконав взятих на себе зобов`язань та не сплатив повну вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед ТОВ «Енерджі Трейд Груп» за спожитий природний газ. Станом на 10 січня 2023 року заборгованість споживача становить 5 417 грн 28 коп. [PERSON] не звертався до ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» із заявами про припинення подачі тазу, відмови від послуг ТзОВ «Енерджі Трейд Груп», та фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин. Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України за період з липня 2021 року до вересня 2021 року відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 81 грн 04 коп, а також інфляційні втрати в розмірі 355 грн 89 коп. [PERSON] направлялись платіжні доручення (рахунки на оплату за природний газ) для оплати вартості спожитого ним природного газу. Ухвалою судді від 06 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково вказала, що [PERSON] приєднався до Типового договору, з 22 липня 2021 року отримував природній газ від ТзОВ «Енерджі Трейд Груп». Внаслідок несплати за постачання природного газу виникла заборгованість у розмірі 5417 грн 28 коп. Облік газу здійснювався Акціонерним товариством «Львівгаз», отримані обсяги вносяться в інформаційну систему, ці показники є обов`язковими для всіх учасників правовідносин. Обсяги спожитого газу, а отже, і заборгованість підтверджуються даними ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» та даним АТ «Львівгаз». Показники надає споживач, а у випадку ненадання, такі розраховуються за допомогою розрахункового методу обчислення природного газу. Оплата за надані послуги надійшла на рахунок Товариства за липень, серпень, та часткового за вересень в жовтні 2021 року у сумі 334, 00 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги заперечив, вказав, що оплачує послуги кожного місяці. Його дружина веде облік комунальних послуг, вони сплачують кожного місяця, заборгованості не мають, що підтверджується квитанціями. Кожного місяця, в кінці місяця, він подавав показники лічильника. Він особисто фіксує показники, а дружина надсилає на електронну пошту постачальника. Показники за вересень 2021 року є некоректні, неможливо було стільки спожити природного газу. Це логічно підтверджується даними про обсяг спожитого газу за інші місяці, в тому числі за зимові, з чого вбачається, що показники лічильника за вересень 2021 року є очевидно завищеними. Звірки не проводилися, можливо був збій в роботі лічильника. Дані обліку не відповідають дійсності. Після повірки лічильник повернули. Зазначає, що неважливо кому було сплачено кошти за газопостачання, оскільки було оплачено кожного місяця, тому заборгованості не повинно бути. Крім того, в позовній заяві вказано відповідача [PERSON] , а його прізвище [PERSON] . Оцінивши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке. Відповідно до додатку до Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам від 10 липня 2021 року, [PERSON] , ознайомилася з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Постачальника, Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» від 01.07.2020 в мережі інтернет за адресою: http:www.etg.ua, та приєднався до умов даного договору. Підписавши заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу, відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача у ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» відкритий абонентський рахунок № [NUMBER] (ЕІС код 56ХМ22Н373313353). [PERSON] здійснював споживання природного газу, постачальником якого у період з 22 липня 2021 року до 29 вересня 2021 року був ТзОВ «Енерджі Трейд Груп», та у загальному обсязі за вказаний період спожила 728.01 куб.м, на загальну суму 5\~751 грн 27 коп., що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача. Відповідачу були направлені платіжні доручення (рахунки на оплату за природний газ) для оплати вартості спожитого природного газу. У жовтні 2021 року [PERSON] частково сплатив на рахунок ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» 334 грн 00 коп за спожитий природній газ, відповідно розмір заборгованості становить 5\~417 грн 28 коп. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання з оплати коштів за надані послуги з газопостачання. Також на виконання ухвали про витребування доказів, ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» повідомило таке: у період з 22 липня 2021 року до 29 вересня 2021 року Товариство здійснювало постачання природного газу побутовому споживачу [PERSON] , що підтверджується Реєстром споживачів постачальника ТзОВ «Енерджі Трейд Груп»; позивачем отримано інформацію про об`єми спожитого природного газу від споживача [PERSON] , який зобов`язаний щомісяця знімати фактичні показання лічильника, а Товариством лише проводить розрахунок його вартості та зазначає суму для сплати в платіжному дорученні; для визначення об`єму спожитого (розподіленого) природного газу по об?єкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ, у разі відсутності комерційного ВОГ у оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача; контрольні зняття показників нарахувань об`єму спожитого газу та взаєморозрахунки не проводилися, оскільки відповідач не звертався із вимогою про проведення взаєморозрахунку фактично використаних обсягів природного газу з підписанням акта. На виконання ухвали про витребування доказів, АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» повідомило таке: АТ «Львівгаз» надавало послуги з розподілу природного газу [PERSON] , як Оператор ГРМ з 01 січня 2016 року; АТ «Львівгаз» володіє відомостями щодо надання послуг [PERSON] лише з липня 2021 року, відповідно до довідки про фінансовий стан споживача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , об`єм спожитого газу за липень 2021 року 24,67 м.куб (показник лічильника 36\~846,28), за серпень 26,36 м.куб (показник лічильника 36\~872,64), за вересень 695, 31 м.куб (показник лічильника 37\~567,95); 22 вересня 2021 року було здійснено контроль зняття показників, що підтверджується фотофіксацією побутового лічильника газу, на якому показник становить 37\~555,48; відповідно до роздруківки відомостей з бази даних АТ «Львівгаз» у період з 01 вересня до 22 вересня 2021 року спожитого 682,36 м.куб природного газу, у період з 23 вересня 2021 року до 30 вересня 2021 року спожито 12,95 м.куб природного газу. 09 серпня 202 року було знято основний лічильник споживача [PERSON] на повірку із показником 39\~787,20 м.куб, встановлено підмінний лічильник з показником 20274,87 м.куб, що підтверджується актом демонтажу № 1799; у період коли не здійснювалися контрольні зняття показників лічильника споживача [PERSON] споживання природного газу здійснювалося на підставі переданих споживачем показань, а у разі не подання розрахунковим методом; 10 листопада 2022 року здійснено взаємозвірку обсягу спожитого природного газу за період з 01 липня 2021 року до 31 жовтня 2022 року з споживачем [PERSON] та направлено акт звірки, відповідно до якого, обсяг спожитого природного газу за липень 2021 року 24, 67 м.куб, за серпень 2021 року 26,26 м.куб, за вересень 2021 року 695,31 м.куб. Також на підтвердження оплати наданих послуг з газопостачання [PERSON] надав копії квитанцій, серед яких одна квитанція про оплату 07 жовтня 2021 року 334, 00 грн на рахунок ТзОВ «Енерджі Трейд Груп». Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09 квітня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824. Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Перелік житлово-комунальних послуг наведений у ст. 5 даного Закону та до таких відповідно до п. 2 вказаної статті належать комунальні послуги, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 1 ч. 1 ст .20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу є публічним, його умови є однаковими для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року (пункт 1.2) та є Договором приєднання, що укладається сторонами з урахуванням положень статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до його умов на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем Заяви-приєднання, сплати рахунку Оператору ГРМ та/або документальне підтвердження споживання природного газу (пункт 1.3). Обсяги споживання природного газу по особовому рахунку, відкритому на ім`я споживача, визнається згідно з Правилами комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі, визначеними розділом ІХ Кодексу газорозподільних систем. При цьому за змістом ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, з-поміж іншого, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання, у відповідності до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, згідно із зазначеними нормами законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювалися постачальником згідно до обсягів (об`ємів) спожитого газу за даними Оператора ГРМ, зокрема, зафіксованими показниками лічильника за адресою споживача [PERSON] , які були передані останнім у відповідному порядку. На підставі зібраних та перевірених судом доказів встановлено, що відповідач не оплатив повну вартість наданих його послуг з постачання природного газу. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що покази лічильника є некоректними, зважаючи на те, що такі показники підтверджуються відомостями, наданими ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» та АТ «Львівгаз», які описано вище, а відповідач в свою чергу не надав жодних доказів на спростування цього. На підставі зібраних та перевірених судом доказів встановлено, що відповідач [PERSON] не оплатив за надані їй позивачем ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» послуги з постачання природного газу, тобто за фактично отриманий у вказаному періоді природний газ об`ємом 728,01 м.куб, то позивач ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» правомірно виставив відповідачу [PERSON] рахунок за такий природний газ у розмірі 5\~417, 28 грн. Також суд враховує, що відповідачу було скеровано акт звірки від 10 листопада 2022 року, відповідно до якого, обсяг спожитого природного газу за липень 2021 року 24, 67 м.куб, за серпень 2021 року 26,26 м.куб, за вересень 2021 року 695,31 м.куб., однак відповідач не ініціював перевірку справності лічильника, зважаючи на такий високий показник лічильника за вересень 2021 року. Крім того, судове засідання, призначене на 22 січня 2024 року було відкладено за клопотання [PERSON] до 07 лютого 2024 року для підготовки та подачі клопотання про призначення експертизи, однак у вказаний період клопотання про призначення у справі експертизи подано не було. Суд також не бере до уваги твердження відповідача про те, що у нього відсутня заборгованість перед ТзОВ «Енерджі Трейд Груп», що підтверджується квитанціями про оплату послуг, оскільки долучені до матеріалів справи квитанції містять відомості про сплату послуг починаючи з жовтня 2021 року, на рахунки отримувача ТзОВ «Нафтогаз України», при цьому лише одна квитанція підтверджує сплату 07 жовтня 2021 року 334, 00 грн на рахунок ТзОВ «Енерджі Трейд Груп». Крім того, надані відповідачем квитанції про нараховані послуги за розподіл природного газу та природний газ, суд не бере до уваги, оскільки такі не стосуються предмета спору у справі. Отже, долучені до матеріалів справи квитанції не спростовують наявності заборгованості у [PERSON] перед ТзОВ «Енерджі Трейд Груп». Крім того, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювалися відповідно до об`ємів спожитого газу за даними Оператора ГРМ, зважаючи на таке. Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого 30 вересня 2015 року Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494, який містить визначення поняття Оператор газорозподільної системи встановлено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно до ч. 5 ст. 1 Кодексу газотранспортної системи, інформаційна платформа - це електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього кодексу. Реєстр споживачів постачальника перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді. При цьому відповідно до абз. 1 п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Так нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювалися [PERSON] , відповідно до об?ємів спожитого газу за даними Оператора ГРМ та встановленими цінами на газ. За умови розрахунку за природний газ згідно з лічильником газу, споживач зобов?язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п?яти діб надавати їх Оператору ГРМ. При цьому виключно у випадку неотримання Оператором ГРМ показань лічильника газу обсяг споживання природного газу по об?єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об?єму споживання на відповідний період. Отже, фактичний об?єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається, за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду. При цьому згідно з положеннями п.4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов?язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п?яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРУ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умовами, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об?єм розподілу та споживання природного газу по об?єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об?єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об?єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. При цьому якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об?єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Відповідно до положень п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об?єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Отримавши інформацію про об?єми (обсяги) спожитого [PERSON] природного газу за відповідний календарний місяць ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» лише провів розрахунок його вартості та зазначив суму для сплати в платіжному документі. Отже, ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» не визначає об`єми спожитого природного газу, такі відомості надає Оператор ГРМ. Крім того, [PERSON] підписав заяву-приєднання до Публічного договору постачання природного газу, відповідно погодився на оду із комерційних пропозицій постачальника, згідно з якою було визначено ціну за обсяги спожитого газу. З наведеного судом встановлено, що ТзОВ «Енерджі Трейд Груп», як постачальник природного газу, на основі інформації про об`єми спожитого природного газу споживачем [PERSON] , яка встановлюється та надається Оператором ГРМ, проводить розрахунок вартості спожитого газу відповідно до визначеної у договорі ціни, про що вказує у платіжному дорученні. Також суд не бере до уваги твердження [PERSON] про те, що у позові вказано відповідача [PERSON] , оскільки судом достовірно встановлено, що позовна заява містить описку у написанні прізвища відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 06 червня 2012 у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс17. Проценти, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду від 17 жовтня 2011 року у справі № 6-42цс11) На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, за період з 26 серпня 2021 року до 23 лютого 2022 року відповідачу нараховано інфляційні втрати у розмірі 355,89 гривні та 3% річних у розмірі 81,04 грн. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» сплатило судовий збір в розмірі 2684, 00 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією № 106 від 09 січня 2023 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір». Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2684, 00 гривні.

Outcome: approved