Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

29 листопада 2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вона просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 16.06.2017 Ленінським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №219. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2023 справа надійшла в провадження судді цього ж суду Петрової Н.М. 30.11.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова відкрито спрощене позовне провадження у справі, з повідомленням (викликом) сторін (а.с.20). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом завчасно та належним чином. Через канцелярію суду надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.30, 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом завчасно та належним чином, 14.12.2023 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 22). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2017 згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.13). Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.14) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України, виданої посольством України у Французькій Республіці №61215-536-518 від 28.11.2022 (а.с.15). Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подружжя наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки. Зазначене конституційне положення знайшло свій подальший розвиток у\~Сімейному кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите в цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (\~ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.53 СК України). Відповідно до\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі\~ст.110 СК України\~кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Судом встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, категорично заперечують проти подальшого збереження сім`ї . За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст.\~294\~ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище « [PERSON] » та після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка « [PERSON] », тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. При зверненні до суду позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. (а.с. 16). Таким чином, враховуючи положення ст.ст.133,\~141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved