Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Представник позивача - адвокат Семенчук Ю.М. звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. 00 коп., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2018 року розірвано. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON] . Судовим наказом Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2012 року з позивача на користь відповідача, на утримання сина стягнуто аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) позивача. Позивач сумлінно виконував зазначене рішення суду, заборгованості зі сплати аліментів на дату подання позову не має. Починаючи з 06 червня 2020 року у [PERSON] змінився матеріальний та сімейний стан. Так, він уклав шлюб із [PERSON] , та у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Сім`я проживає за місцем реєстрації позивача, її створення значно змінило матеріальний стан останнього, оскільки у нього виникли зобов`язання щодо утримання дитини та дружини, яка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, 04 листопада 2021 року позивачем укладено договір позики з [PERSON] , згідно умов якого позикодавець передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 393360 грн. 00 коп., суму грошових коштів в еквіваленті на день передачі у розмірі 14900 доларів США, позивач зобов`язався повернути позикодавцеві до 10 листопада 2023 року. Оскільки курс долара до гривні виріс майже на 30 %, сума заборгованості у гривневому еквіваленті значно зросла, так як суму заборгованості він сплачує частинами (620 доларів США щомісячно) зі своєї заробітної плати, яка є його єдиним доходом. Зазначені грошові кошти він витратив на потреби новоствореної сім`ї, а саме: утримання дружини під час вагітності, оплата медичних послуг щодо супроводження вагітності та пологів, придбання необхідних ліків, тощо. До того ж, малолітня донька часто хворіє, що у свою чергу потребує купівлі ліків, оплати дороговартісних клінічних досліджень, аналізів, тощо. Встановлені судом аліменти у розмірі частини доходів на утримання сина, на даний час, для позивача є непосильним обов`язком. Через характер своєї діяльності він не має права отримувати додатковий дохід. Враховуючи власні доходи та відповідні витрати, що пов`язані з утриманням двох дітей та дружини, яка не працює, позивач взмозі безперешкодно сплачувати аліменти на утримання спільної з відповідачем дитини у розмірі 4000 грн., що значно перевищує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Беручи до уваги все вищезазначене він змушений звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, останньою подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Разом з цим, через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог, на обґрунтування чого вказала, що звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він має іншу дочку [PERSON] , [INFO] . При цьому ні копії свідоцтва про народження доньки, ні довідки про склад сім`ї, ні будь-яких доказів перебування іншої дитини на його утриманні позивач до позовної заяви не надає. Відповідач зазначає, що дитина [PERSON] народилася більше двох років тому і до даного часу її існування не впливало на розмір аліментів, які сплачує позивач на утримання сина [PERSON] . Також, у поданих до позовної заяви доказах немає жодної інформації про перебування на утриманні дружини позивача [PERSON] , яка за твердженням [PERSON] не працює, проте в доданих позивачем документах є довідка № 36 від 10 березня 2023 року дошкільного навчального закладу № 680 м. Києва про те, що дитина [PERSON] , [INFO] , відвідує групу раннього розвитку № 08 закладу дошкільної освіти № 680 (ясла-садочок) з вересня 2022 року по теперішній час. Крім того, актуальна інформація про майстра перманентного макіяжу [PERSON] та її роботи міститься в соціальних мережах Фейсбук та Інстаграм, тож твердження позивача про неможливість дружини працювати є неправдою. Крім того, як на зміну свого матеріального стану позивач посилається на укладення ним договору позики, згідно умов якого він ніби-то позичив грошові кошти в сумі 393 360 гривень, що на той час було еквівалентом 14900 доларів СПІА. Однак, жодного доказу витрачання позичених у [PERSON] коштів на потреби своєї сім`ї позивач до позову не надав, а враховуючи, те, що донька [PERSON] народилася в нього [INFO] , то перша частина витрат на супровід вагітності і пологів не тільки не доведена, а взагалі спростована самим позивачем. Так само не додано [PERSON] до позову доказів хвороб [PERSON] та дороговартісних витрат на її лікування та відвідування дошкільного навчального закладу (77,39 грн на день). Відповідач вказує\~на те,\~щозменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення малолітньої дитини [PERSON] та суперечитиме його інтересам. Для належного утримання сина відповідачу щоденно необхідні чималі кошти. Данилові потрібно створити прийнятні санітарно- гігієнічні умови проживання. Щоденно синові потрібно збалансовано харчуватися, для чого потрібно купувати різні продукти. Також [PERSON] необхідно вдягати та взувати по сезону, купувати дитині засоби гігієни та догляду. Крім того, він хронічно хворіє, перебуває на "Д" обліку і йому необхідно харчуватися згідно дієти, а у випадку сезонних хвороб купувати ліки та регулярно оздоровлювати його, для чого також потрібні чималі кошти. Окрему статтю витрат становлять предмети для навчання та розвитку. Крім того, дитині потрібні хоч незначні кишенькові гроші. За повної відсутності батька в житті [PERSON] , на плечі відповідача лягло його виховання та розвиток, тому безпідставне ініціювання позивачем питання про зменшення розміру аліментів виглядає аморально по відношенню до свого сина. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що сторони\~по справі\~з 07\~жовтня 2011\~року перебували\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~який рішенням\~Знам`янського\~міськрайонного суду\~Кіровоградської області\~від 05\~березня 2018\~року розірвано\~(а.с.14-15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] у них, [INFO] народився син [PERSON] (а.с.12). Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на " [PERSON] ". Судовим наказом\~Знам`янського\~міськрайонного суду\~Кіровоградської області\~від 21\~лютого 2012\~року з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] ,\~стягнуто на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до повноліття останнього, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 12.02.2018 року (а.с.15-16 цивільної справи №2-н/389/19/18 (ЄУН 389/19/18)). Судовий наказ є чинним. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2\~ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених\~ст.192 СК України. Так, підставою для зміни, а фактично зменшення розміру аліментів позивач зазначає зміну свого сімейного стану, а саме те, що він одружився, на підтвердження чого надано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 06 червня 2020 року, з якого вбачається, що з 06 червня 2020 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Також позивач вказує, що від цього шлюбу має дитину [PERSON] , [INFO] . Водночас, позивач зазначає, що дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має змоги працювати. Разом з цим, на час розгляду справи дитині [PERSON] виповнилось повних три роки. Згідно довідки ДНЗ № 680 м. Києва від 10.03.2023 року № 36, судом з`ясовано, що дитина [PERSON] відвідує групу раннього віку даного закладу дошкільної освіти з вересня 2022 року по теперішній час. Відтак, доводи з приводу необхідності утримання дружини позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Водночас, не доведено в ході судового розгляду й необхідність постійного лікування дитини, придбання дороговартісних медичних препаратів тощо. Жодних доказів щодо певного стану здоров`я дитини [PERSON] суду не представлено. Суд звертає увагу, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 (справа № 565/2071/19). Наявність дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів. Одночасно з цим, підставою зменшення розміру аліментів позивач визначив необхідність погашення ним зобов`язань за договором позики, на підтвердження чого надав копію нотаріально посвідченого договору позики, укладеного 04 листопада 2021 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник), з якого вбачається, що позикодавець передав у власність позичальнику у строк до 10 листопада 2023 року, а позичальник прийняв від нього у власність грошові кошти в розмірі 393360 грн., що за обмінним курсом є еквівалентом 14900 доларів США. В свою чергу позичальник зобов`язався повернути грошові кошти у порядку та умовах передбачених цим договором. Також у договорі визначена сума платежу, яку [PERSON] має сплачувати щомісячно в розмірі 500 доларів США. На дату розгляду цієї справи строк погашення боргових зобов`язань за вказаним договором закінчився, доказів протилежного до суду не надано. У судовому засіданні представником позивача надано копію договору оренди житлового приміщення від 01.07.2023 року, за яким [PERSON] взяв в оренду квартиру в [ADDRESS] , строком на один рік, з орендною платою 10 000 грн. на місяць. Також представником позивача долучено до матеріалів справи довідку про доходи позивача, видану Департаментом патрульної поліції за № 95 від 15.01.2024, з якої вбачається, що позивач станом на грудень 2023 року отримує грошове забезпечення близько 40 000 грн. на місяць. Отже, в ході судового розгляду судом не встановлено обставин, що унеможливлюють сплату аліментів позивачем у раніше визначеному розмірі. Факт оренди квартири на думку суду також не впливає на ці обставини. Позивач має стабільний дохід, дитина відвідує дошкільний заклад освіти, обов`язки по забезпеченню дитини від другого шлюбу й оренди житла в інтересах сім`ї позивач має ділити з дружиною порівну. Крім цього, суд не приймає до уваги доводів позивача щодо необхідності стягнення з нього аліментів в розмірі 4000 грн., тобто в твердій грошовій сумі, так як згідно вимог ч. 3 ст.\~181, ст.\~184 СК України\~спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається виключно за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, тобто стягувача, а не платника аліментів. Відтак, вимога позивача зменшити розмір аліментів, змінивши спосіб присудження аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму не відповідає вимогам закону. Правову позицію Верховного суду висловлену у справі № 6-143цс13 від 05.02.2014 суд не може застосувати, оскільки на час виникнення спірних правовідносин у тій справі діяла інша редакція\~ст. 184 СК України. На даний час\~ст. 184 СК України\~передбачає, що спосіб стягнення аліментів визначає виключно стягувач. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених\~ст.192 СК України. Зокрема, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що із моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. А тому зазначені обставини не можуть бути враховані судом при ухваленні судового рішення. Підстави для задоволення позовних вимог відсутні. На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з позивача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позовні вимоги пред`явлено фактично щодо зменшення аліментів, а тому положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у даному випадку застосуванню не підлягають.

Outcome: approved