Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 7765253763 від 23.02.2021 в розмірі 14\~486,66 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.02.2021 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачем укладено кредитний договір № 7765253763, згідно якого позичальнику надані грошові кошти в розмірі 7 349 грн строком на 12 місяців з річними процентами 0,01% від суми боргу та щомісячними процентами 6,00% від суми кредиту. На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» право вимоги за кредитними договорами перейшли до ПАТ «ТАСКОМБАНК». 02.12.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем був укладений Договір факторингу №НІ/11/7-Ф, за яким права вимоги за кредитними договорами було відступлено позивачу. Зазначає, що кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів, натомість відповідач порушив умови договору та у встановлені строки кошти не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 14\~786,66 грн 37 коп., в тому числі: 7\~349 грн - заборгованість по тілу кредиту, 0 грн 63 коп. - заборгованість по відсоткам, 7\~437,03 грн - заборгованість по щомісячним процентам. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.12.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позові просить розглянути справу без участі представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] 26.01.2024 подала заяву у якій позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7\~349 грн, в іншій частині позову просила відмовити. Справу просила розглянути без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 23.02.2021 [PERSON] підписала заяву-анкету на отримання кредиту та інших фінансових послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.7). У цей же день, 23.02.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7765253763, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 7\~349 грн строком на 12 місяців (а.с.5). Умови сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту передбачені в підписаному відповідачем паспорті кредиту № 7765253763, який є невід`ємною частиною договору та згідно з яким сума кредиту 7\~349 грн строком на 12 місяців, процентна ставка при наданні кредиту 10, 00% від суми кредиту, щомісячна процентна ставка 6,00% від суми кредиту, а також визначений графік платежів, (а.с.6). 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договор про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників (а.с.12-13). 02.12.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №НІ/11/7-Ф (а.с.14-17). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14\~486,66 грн, з яких: 7\~349 грн - заборгованість по тілу кредиту, 0 грн 63 коп. - заборгованість по відсоткам, 7\~437,03 грн - заборгованість по щомісячним процентам (а.с.18). Відповідно до ст.526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст.599\~ЦК\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст.631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Статтями\~651,\~654\~цього\~Кодексу\~передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентах за користування кредитом, розмір яких встановлений умовами договору у процентному відношенні, розрахований у договорі, підписаному відповідачем, та включений у загальну вартість споживчого кредиту, що по суті є платою за кредит і не є видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання. Відтак, суд доходить висновку про правомірність вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Згідно зі ст.525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629\~ЦК\~України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 512, 514\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Так, набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором № 7765253763 від 23.02.2021, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] , підтверджується відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» та копією договору факторингу №НІ/11/7-Ф між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ», акту прийому-передачі реєстру боржників від 02.12.2022 до договору факторингу №НІ/11/7-Ф, витягу з реєстру боржників до договору факторингу №НІ/11/7-Ф. Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки, що також визнає відповідач, а отже наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7349 грн. Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № 7765253763 від 23.02.2021 у розмірі 7\~437,03 грн та 0,63 грн, суд зважає на наступне. Жодних розрахунків чи посилань на умови кредитного договору щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Надані позивачем витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №НІ/11/7-Ф та розрахунок заборгованості за кредитним договором №7765253763 від 23.02.2021 за період з 02.12.2022 по 31.10.2023 не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданого розрахунку не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договорів факторингу, зокрема і на яку суму основного боргу здійснено нарахування, за який період, по яким ставкам. Ненадання такого розрахунку не дає можливості перевірити обґрунтованість заявленої суми процентів. Між тим, згідно графіку розрахунків, який міститься у кредитному договорі №7765253763 від 23.02.2021, вбачається, що сума кредиту становить 7 349,00 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом 5\~291,28 грн, , річні проценти 0,46 грн, а всього до сплати 12\~640,74 грн. Згідно ч.1 ст.1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз наведених положень в їх сукупності дає суду підстави для висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача отриманого і не сплаченого тіла позики (кредиту) і відсотків,\~проте нарахованих виключно за період користування грошовими коштами, встановлений у договорі, а саме: за договором №7765253763 від 23.02.2021, 7\~349 + (7 349 х 6% х 12) = 7 349+5\~291,28=12\~640,28 грн;та річні проценти у розмірі 0,46 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №7765253763 від 23.02.2021 у розмірі 12\~640,74 грн. Таким чином, оскільки позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором, а саме в частині заборгованості за процентами, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Відповідно до ст.12,\~13 ЦПК України\~суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 87,25 % (12\~640,74:14 486,66 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 2\~341,79 грн (2 684 х 87,25 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial