Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «ФК «Кредит-капітал», вказавши, що 18.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис №13452, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором №212216 від 05.11.2018 року в сумі 11690 гривень. Вказуючи, що нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за договором, який не був нотаріально посвідченим, між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» будь-який кредитний договір не укладався, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 18.12.2020 року за №13452. Ухвалою суду від 17.10.2023 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без задоволення. Ухвалою суду від 05.12.2023 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника наполягаючи на задоволенні позову. Просив провести розгляд справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з?явився, представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлявся згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судовою повісткою, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Треті особи, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом справу розглянуто в заочному порядку, про що постановлено відповідну ухвалу. В ході розгляду справи будь-які заяви чи клопотання сторонами не подавались. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне. 05.11.2018 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №212216, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 4000 гривень строком на 15 днів з 05.11.2018 року з кінцевим терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 20.11.2018 року. Сукупна вартість кредиту складає 1760 гривень в грошовому виразі та 1071% річних у процентному значенні і включає в себе комісію за надання кредиту 920 гривень, яка нараховується за ставкою 23% від суми кредит одноразово, проценти за користування кредитом 840 гривень, які нараховуються за ставкою 1,40% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 18.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацбким І.В. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №212216 від 05.11.2018 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №27-МЛ від 23.09.2019 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованість за кредитним договором №212216 від 05.11.2018 року. Строк платежу за кредитним договором №212216 від 05.11.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.03.2019 року по 23.11.2020 року. Сума заборгованості становить 10760 гривень, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4000 гривень, простроченої заборгованості за комісією в розмірі 920 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4240 гривень, строкової заборгованості за штрафами і пенями (нараховано з 21.11.2018 року по 29.03.2019 року) становить 1600 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача в розмірі 930 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість становить 11690 гривень. Виконавчий напис нотаріуса набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, а саме з 18.12.2020 року та може бути пред`явлений до примусового виконання протягом 3 років з моменту вчинення виконавчого напису. 10.03.2021 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. з заявою про примусове виконання виконавчого напису №13452 від 18.12.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Баршацьким І.В. 11.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64777691 з примусового виконання виконавчого напису №13452 виданого 18.12.2020 року приватним нотаріусом КМНО Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» суми боргу у розмірі 11690 гривень. Під час розгляду справи суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~18.12.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.\~Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, на переконання суду, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, кредитний договір не був нотаріально посвідченим, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved