Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 20.10.2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що сторони мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини не підтримують, сім`я розпалась. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 25.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Протоколом повторного автоматизованого розподілк справ між суддями від 08.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. 03.01.2024 року суддею Самойленко Л.М. було винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву від 23.01.2024 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення судової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання. Телефонограмою від 10.01.2024 представник відповідача [PERSON] зобов`язався повідомити відповідача про час та місце розгляду справи. Крім того в матеріалах справи наявна заява відж 15.08.2023 про визнання позову віповідачем. Відповідно до ч.5ст.223ЦПКУкраїни суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.10.2012 року Виконавчим комітетом Кам`янобрідської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 6, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13, 32, 36). Від шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] .( а.с. 14) Відповідач позов визнає, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою від 15.08.2023 року. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини не підтримуються, сім`я фактично розпалась, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Статтею 51 КонституціїУкраїни закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СКУкраїни - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 8ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Таким чином вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, при подачі позову до суду позивачкою було сплаченосудовий збір 1073,60 грн згідно квитанції № 8 від 12.12.2022 року. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн. Разом з цим, решту судового збору, а саме 50 відсотків, суд повертає позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved