Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

ООП адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради 21 липня 2023 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , третя особа [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року підготовче провадження було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Позивач у своєму позові посилався на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . З 18 жовтня 2022 року малолітні [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Мати дітей схильна до зловживання алкоголем, вихованням та матеріальним забезпеченням дітей не займається, не піклується про їх стан здоров`я, не створює належних умов для проживання та розвитку дітей, проживає у будинку з незадовільними умовами. Батько малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , проживає окремо. У будинку незадовільні умови проживання, зловживає алкоголем, належної уваги вихованню і розвитку дітей не приділяє, про стан їх здоров`я не дбає, не піклується про дітей та не забезпечує матеріально. Дочка відповідача [PERSON] , навчається в КЗО «СЗШ № 85», періодично пропускає уроки без поважної причини, має неохайних зовнішній вигляд: брудні руки, шия та одяг, відчутний запах нікотину; проживає з бабою - [PERSON] , яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. При навідуванні медичним персоналом новонародженого [PERSON] , [INFO] , з`ясовано, що житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови незадовільні: у будинку бруд, відсутнє водопостачання, опалювальні прилади, в кімнатах холодно, брудний посуд, діти худі і недоглянуті, мати вживає алкогольні напої та палить. У новонародженого відсутнє ліжко та постільна білизна, дитина спить на брудному дивані. Умови проживання у відповідача [PERSON] непридатні для проживання дитини, відсутня постільна білизна, одяг та візочок. 23 грудня 2022 року відповідач [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , була влаштована до КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради як жінка, що зазнала домашнього насильства з боку чоловіка. За час перебування в закладі вона не створювала безпечного середовища для дітей, до рекомендацій спеціалістів не дослухалася. 26 грудня 2022 року малолітні [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , були доставлені до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» як такі, що залишилися без батьківського піклування. 12 лютого 2023 року малолітні [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , були передані батькам, які були попереджені про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків та необхідність зміни ставлення до їх виконання. Також за невиконання батьківських обов`язків відповідачів було притягнуто до адміністративної відповідальності. 12 травня 2023 року відповідач [PERSON] , знаходячись на прийомі у сімейного лікаря, відмовилася від госпіталізації малолітнього [PERSON] , [INFO] , та покинула дитину на медичних працівників, про що співробітниками ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області складено акт про покинуту дитину. Такими своїми діями батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Висновком органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] ; відповідача [PERSON] - у відношенні малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Позивач у своєму позові просив позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] ; відповідача [PERSON] - у відношенні малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дітей, відкритий в Державному ощадному банку України; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дітей, відкритий в Державному ощадному банку України. У своїй заяві до суду представник позивача справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила, відзив на позов не надала, будь-яких заяв чи клопотань не подала. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві проти задоволення позовних вимог в частині позбавлення його батьківських прав відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів заперечував, доводи, викладені позивачем, спростував. Зазначив, що він не проживає з відповідачем [PERSON] однією родиною, а проживає окремо, проте навідує її з дітьми. [PERSON] проживає у будинку, який розділений в натурі, та має конфлікт зі співвласником іншої частині - сусідкою, яка труїть собак та постійно пише скарги до різних інстанцій та правоохоронних органів, чинить перешкоди у проживанні відповідача. Періодично [PERSON] навідується до нього. Взимку 2022 року [PERSON] проживала у відповідача, куди навідалася соціальна служба, лікар та співробітники райвідділку, оскільки, на їх думку, діти були голодні, запропонували влаштувати її з дітьми в соціальний центр «Мамине щастя», мотивуючи тим, що там є генератори, на що їм було відмовлено. У грудні 2022 році почалися відключення електроенергії, оскільки опалення було від електромережі, тому відповідач [PERSON] поїхала до центру, згодом повернулася та повідомила, що її вигнали з центру, а дітей відібрали. Зібравши документи, відповідачі забрали малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , за умови, що вони будуть проживати лише у будинку відповідача [PERSON] . Деякий час все було гаразд, проте, після того, як захворів молодший син, їх поклали у стаціонар, звідкіля за три дні виписали хвору дитину. Після відвідин сімейного лікаря, малолітнього [PERSON] , [INFO] , знову забрали. Він намагався побачитися з дітьми, проте працівники лікарні не дозволили йому побачень, посилаючись на відсутність дозволу соціальних служб. Зазначив, що на обліку у нарколога не перебуває. Він займається вихованням дітей, проте, оскільки з родиною не проживає, тому не може знати про детальну поведінку відповідача [PERSON] . Проти задоволення позовних вимог відносно себе заперечував, просив відмовити в їх задоволенні. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила, письмових пояснень щодо позовної заяви судові не надала. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Наказами від УССД адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 89 та № 90 від 08 грудня 2021 року (а.с. 13, 14) малолітніх [PERSON] , [INFO] , і малолітнього [PERSON] , [INFO] , було постановлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Наказом УССД адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 130 від 18 жовтня 2022 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , було постановлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 12). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 07 грудня 2021 року, 26 січня 2022 року, 14 жовтня 2022 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15, 16, 17), у будинку умови для проживання дітей відсутні, в кімнаті дуже брудно, відсутнє опалення - лише саморобний обігрівач, у старшої дочки дуже брудний одяг, в обмеженій кількості вживані меблі та деяка техніка, приготованих страв немає, запас продуктів відсутній. Окреме спальне місце у неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є, але не відповідає її зросту, малолітній [PERSON] , [INFO] , спить з батьками. Батьки повідомили, що проживатимуть окремо, [PERSON] планує повернутися у свій будинок, [PERSON] повідомив про наміри у подальшому утримувати дітей та допомагати. Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов від 14 жовтня 2022 року, 09 лютого 2023 року та 11 квітня 2023 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18, 19, 20), у будинку наявні: кухня, санвузол, коридор і 2 кімнати, централізоване водопостачання, опалення електричне, наявна прибудинкова територія, допоміжні приміщення у стадії будівлі. Умови проживання задовільні, наявні меблі і побутова техніка, кухня і санвузол у стадії ремонту. У двох дітей наявні окремі спальні місця, місце для навчання. Мається дитячий візок, миска для купання дитини. Відповідно до характеристики учениці 6-Б класу КЗО «СЗШ № 85» неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , дівчинку виховує мати, яка погано стежить за чистотою і охайністю дочки, дитина домашні завдання виконує рідко. Мати до школи не приходить, батьківські збори не відвідує (а.с. 27). 11 жовтня 2021 року адміністрація КЗО «СЗШ № 85», в якій навчається неповнолітня [PERSON] , [INFO] , звернулася до УССД адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради та ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області з клопотанням про здійснення обстеження житлових умов, в якому зазначили, що учениця 6-Б класу періодично пропускає уроки без поважної причини, навчання у порівнянні з минулим роком погіршилося, домашні завдання не виконує, має неохайний зовнішній вигляд: брудний одяг, брудні руки і шия, відчутний запах нікотину; в шкільній їдальні не харчується, із собою їжу бере рідко. Мати дівчинки, [PERSON] , на вимогу класного керівника до школи не з`являється, батько на теперішній час перебуває у в`язниці (а.с. 26). 26 грудня 2022 року було складено акт про покинуту дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 34). Своїм висновком орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 3/9-123 від 20 липня 2023 року вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні їх дітей (а.с. 9-11). На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтуванням ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до статті 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 СК України - підставою позбавлення батьківських прав. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з висновку органа опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради [PERSON] вихованням дітей не займається, в матеріальному забезпеченні, навчанні та розвитку участі не приймають, систематично залишає їх без нагляду, не створює умови для проживання та розвитку, не приділяє належної уваги здоров`ю дітей, тобто ухиляється від виконання обов`язків по їх вихованню, що свідчить про те, що відповідач [PERSON] взагалі не цікавиться майбутньою долею дітей, тому суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її дітей: неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог в часині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступного висновку за таких підстав. Під час розгляду справи судом не встановлено саме свідомого нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та його винну поведінку по відношенню до його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , яка б проявлялася в небажанні [PERSON] виконувати свій батьківський обов`язок щодо виховання дітей, про що свідчить прояв інтересу до життя дітей, їх здоров`я та розвитку, заперечення з приводу заявлених до нього позовних вимог. З урахуванням наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що обставини, які б свідчили про невиконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , а також, що відповідач ухиляється від їх виконання, судом встановлені не були, доводи, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, не було доведено належними доказами, зокрема відсутні підтвердження зловживання відповідачем [PERSON] алкогольними напоями, його перебування на обліку у нарколога, притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Також суд критично оцінює надані до суду пояснення сусідів родини [PERSON] і [PERSON] , оскільки останній вказує на наявний між ними конфлікт на фоні неприязних відносин. Разом з цим, твердження позивача, що відповідачів [PERSON] і [PERSON] було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків не підтверджено доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав не ґрунтуються на законі, тому у їх задоволенні ООП адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради слід відмовити. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Діти відповідача [PERSON] : неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , та малолітні [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , свого постійного доходу не мають, відповідач належної участі в утриманні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , на їх особисті рахунки, відкриті в Державному ощадному банку України, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Діти відповідача [PERSON] малолітні [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , свого постійного доходу не мають, відповідач належної участі в утриманні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає, проживає окремо, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , на їх особисті рахунки, відкриті в Державному ощадному банку України, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідачів на утримання дітей з дня подання позову, тобто з 21 липня 2023 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору та враховуючи часткове задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та відмову у задоволенні позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] , з [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп. на користь держави. Позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви в частині стягнення аліментів (п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»), тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у рівних частинах по 1 342 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial