Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» - Логвин А.В. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за внески. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по внеску на управління та утримання багатоквартирного будинку, внеску на встановлення огорожі прибудинкової території, компенсацію за спожиту електроенергію, внеску на виконання технічних умов ДТЕК в сумі 9 398,82 грн основного боргу, 1 219,71 грн - інфляційні втрати та 151,98 грн - 3% річних. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . 17 грудня 2015 року співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено ОСББ «Стародарницький». Рішенням загальних зборів ОСББ «Стародарницький» №13 від 06 листопада 2020 року затверджено внесок на встановлення огорожі прибудинкової території. Рішенням загальних зборів ОСББ «Стародарницький» №15 від 22 січня 2022 року затверджено внесок на виконання технічних умов ДТЕК. Рішенням загальних зборів ОСББ «Стародарницький» №15 від 22 січня 2022 року затверджено внесок на управління та утримання багатоквартирним будинком. Представник позивача зазначає, що станом на 28 вересня 2022 року, в результаті несплати [PERSON] внеску на управління та утримання багатоквартирного будинку, внеску на встановлення огорожі прибудинкової території, компенсацію за спожиту електроенергію, внеску на виконання технічних умов ДТЕК, перед ОСББ «Стародарницький» за період з серпня 2021 року по серпень 2022 року включно за боржником обліковується заборгованість у розмірі 9 398,82 грн. Посилаючись на ст.625 ЦК України, позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 1 219,71 грн та 3% річних у розмірі 151,98 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с. 33-34) Копія вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими документами, були надіслані за вказаною в позовній заяві адресою проживання відповідача, проте повернуті до суду без вручення з відмітною поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» Також повідомлення відповідача здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористалась своїм правом та не направила о суду відзив на позовну заяву. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 17 грудня 2015 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Стародарницький», код ЄДРПОУ 40182399, місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд.17-А (а.с.16-18). ОСББ «Стародарницький» діє на підставі Статуту, який затверджено Загальними зборами ОСББ «Стародарницький» (протокол №7 від 20 січня 2018 року). (а.с.19-23). Згідно Статуту ОСББ «Стародарницький» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] для покращення якості комунальних послуг, захисту інтересів власників, використання для власних потреб прилеглої до будинку земельної ділянки, прагнучі спільного утримання багатоквартирного будинку. Згідно пункту 2.1. Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна об`єднання, своєчасного надходження коштів від співвласників багатоквартирного будинку для сплати всіх платежів, передбачених законодавством, цим статутом та правочинами, що укладені об`єднанням. Об`єднання є неприбудинковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Пунктом 2.2. Статуту визначено, що завданням об`єднання є забезпечення: належного утримання будинку та прибудинкової території; реалізація прав власників приміщень та квартир будинку на володіння, користування та розпорядження спільним майном; сприяння співвласникам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; виконання власниками приміщень та квартир будинку своїх зобов`язань та обов`язків, пов`язаних з діяльністю об`єднання; здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Статтею 4 Закону передбачено, що основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. За змістом ст. 10 Закону вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст. 12 Закону управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Рішенням ОСББ «Стародарницький», оформленим протоколом №14 зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Стародарницький» за місцезнаходженням м.Київ, Харківське шосе 17-А від 10 липня 2021 року, серед іншого, затверджено внесок на встановлення огорожі прибудинкової території в розмірі 17,00 грн за 1 кв.м одноразово. (а.с.9-11) Рішенням ОСББ «Стародарницький», оформленим протоколом №15 зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Стародарницький» за місцезнаходженням м.Київ, Харківське шосе 17-А від 22 січня 2022 року, серед іншого, затверджено внесок на виконання технічних умов по підключенню будинку за постійною схемою ДТЕК «Київські електромережі» 150,00 грн з 1 кв.м та внесок на управління багатоквартирним будинком в розмірі 11,35 грн з 1 кв.м належної власнику площі. (а.с.12-14) Згідно зі ст. 15 Закону співвласник зобов`язаний: виконувати вимоги статуту об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. 6-8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 45,10 кв.м, житловою площею 17,8 кв.м, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо обєкта нерухомого майна. (а.с.6-7). За положеннями ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. За змістом ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ч.1 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. [PERSON] щомісячні внески не сплачував, у зв`язку з чим станом на 14 липня 2021 року утворилася заборгованість за внеском на управління багатоквартирним будинком, внеском на встановлення огорожі прибудинкової території, компенсацією за спожиту електроенергію, внеском на виконання технічних умов ДТЕК в загальному розмірі 9 398,82 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позову ОСББ «Стародарницький» до [PERSON] про стягнення заборгованості за внесками в сумі 9 398,82 грн - основного боргу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості, правильність яких не спростована відповідачем, ОСББ «Стародарницький» нараховано 3% річних в розмірі 151,98 грн та інфляційні втрати в розмірі 1 219,71 грн (а.с.7). Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (в редакції станом на дату нарахування 3% річних та інфляційних втрат) установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 24 лютого 2022 року по серпень 2022 року, протягом якого забороняються інфляційні нарахування та нарахування процентів річних, не підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 301,76 грн та 3% річних в розмірі 40,37 грн. З огляду на вищевикладене, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, беручи виходячи із встановлених судом фактів і відповідних їм правовідносин, належності, допустимості і достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку в їх сукупності, враховуючи несплату відповідачем внесків, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 232,90 грн. В позовній заяві представник позивача просить також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Статтею 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Державна реєстрація адвокатського бюро здійснюється у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Адвокатське бюро має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Про створення, реорганізацію або ліквідацію адвокатського бюро адвокат, який створив адвокатське бюро, протягом трьох днів з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців письмово повідомляє відповідну раду адвокатів регіону. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 30 вересня 2022 року між Адвокатським бюро «Калашнюк і Партнери» та ОСББ «Стародарницький» укладено договір про надання правової допомоги №117, яким регулюються правовідносини щодо надання виконавцем правової допомоги, а саме: ознайомлення із статутними документами ОСББ, ознайомлення з рішеннями загальних зборів, проведення розрахунку заборгованості та підготовки позовної заяви з додатками та документів для звернення до суду в порядку позовного провадження за період боргу, з боржника [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] та подача до суду позовної заяви, орієнтовний обсяг витраченого часу - 5 годин (а.с.25-26). Виконавець бере на себе зобов`язання надавати послуги згідно умов договору на підставі усних та письмових доручень Замовника та зобов`язується у строк до 03 жовтня 2022 року ознайомитись із статутними документами ОСББ, ознайомлення з рішеннями загальних зборів, проведення розрахунку заборгованості та підготувати позовну заяву до Дніпровського районного суду м.Києва щодо боржника, та подача до суду позовної заяви не пізніше 04 жовтня 2022 року через засоби поштового зв`язку, безпосередньо через канцелярію Дніпровського районного суду м.Києва або електронний суд. (п.2.1. договору). За змістом п.5.1. договору сторони погодили, що за надання послуг замовник сплачує виконавцеві винагороду у розмірі 3 000,00 грн за 5 годин часу витраченого на збір доказів, підготовку матеріалів для звернення до суду та підготовку позовної заяви і подачу її до суду, з розрахунку 1 година - 600,00 грн. В матеріалах справи наявні: рахунок-фактура №РФ-000220 від 30 вересня 2022 року за договором про надання правової допомоги №117 від 30 вересня 2022 року, за яким вартість послуг з підготовки та подачі заяви про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] та подача до суду заяви не пізніше 04 жовтня 2022 року, орієнтовний обсяг витраченого часу складає 5 годин, вартість надання послуг - 3 000,00 грн (а.с. 27) та акт надання послуг №220 від 03 жовтня 2022 року на суму 3 000,00 грн (а.с.29). На підтвердження оплати послуг адвоката стороною позивача надано платіжне доручення №738 від 01 жовтня 2022 року з сумою оплати 3 000,00 грн (а.с.28). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання заяв по суті справи, інших заяв та клопотань, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial