Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми грошових коштів у сумі 210062,54 грн, яка складається з: ціни транспортного засобу у розмірі 202343,00 грн, трьох відсотків річних в розмірі 5953,88 грн, інфляційних втрат в розмірі 17605,66 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.09.2022 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого позивач передала відповідачу транспортний засіб. В цей же день відповідач зареєстрував за собою транспортний засіб, проте добровільно вартість транспортного засобу не сплатив. Ухвалою суд від 28.09.2023 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження та заборони здійснення реєстраційних дій щодо державної реєстрації переходу права власності автомобіля OPEL ASTRA 2005 року випуску, колір сірий, VIN [NUMBER] номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Ухвалою суду від 09.10.2023 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомлення сторін. 09.11.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимоги. Так, відповідач не заперечує сам факт укладення такого договору, однак доказів того, що відповідач не розрахувався з позивачем за придбання автомобілю у позовній заяві та додатків до неї не мітиться. При цьому, у самому договір купівлі-продажу транспортного засобу, який був наданий позивачем, зазначені істотні умови цієї угоди, яким визначено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Відповідач оплату за придбане їм майно зробив у повному обсязі, знаходячись у транспортному засобі на майданчику біля Територіального сервісного центру МВС перед підписання договору. Про це свідчить факт передачі йому позивачем автомобіля. Непрямим доказом передачі грошових коштів від відповідача позивачу виступають грошові переведення під час накопичення [PERSON] потрібної суми від його родичів та знайомих, що підтверджується скріншотами. 22.11.2023 року надійшла відповідь на відзив із зазначенням, що позивач всі обов`язки покладені на неї цим договором виконала належним чином. Пунктом 5.1 договору визначено, що покупець зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим договором, сплатити продавцеві ціну транспортного засобу зазначену у п.3.1 договору. Але відповідач свій обов`язок по сплаті продавцеві ціни транспортного засобу не виконав. Факт оплати відповідачем за транспортний засіб на майданчику біля ТСЦ позивач повністю заперечує. Факт оплати відповідачем за транспортний засіб не може бути підтверджений фактом передачі транспортного засобу від позивача відповідачу. Доказом передачі коштів від відповідача позивачу не можуть виступати грошові переведення відповідачу від його родичів та знайомих. Скріншоти транзакцій не містять відомостей про призначення платежу, а відповідно мету переведень грошових коштів встановити неможливо. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх, представник відповідача заперечував у задоволенні позовних вимоги. Представники сторін додатково пояснили, що фактично автомобіль в користування позивачем відповідачу був переданий за декілька місяців до угоди, відносини між сторонами були довірительні. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 20.09.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №1247/2022/3410220 транспортного засобу, даний факт сторонами не оспорюється. За умови договору [PERSON] (далі продавець) зобов`язується передати у власність [PERSON] (покупцеві) транспортний засіб OPEL модель ASTRA 2005 року випуску, колір сірий, VIN [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] .Згідно п. 1.3 покупець оглянув та ознайомився із майном, претензій щодо технічного стану та якісних характеристик відчужуваного транспортного засобу не має. За положенням п.2.1, 2.2 договору передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору. Відповідно до п.3.1 договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 202343 грн 00 коп. За умовами п.5.1, 6.1 договору покупець зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим договором, сплатити продавцеві ціну транспортного засобу; в порядку та на умовах визначених договором, прийняти транспортний засіб. Продавець зобов`язаний в порядку та умовах, визначених цим договором передати транспортний засіб. Статтею 328 ЦК України закріплено презумпцію законності набуття права власності, Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві. Частиною 1,3 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положенням ч. 1 ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В силу ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Частинами 1,2 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Також, відповідно ч.1 ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України про те, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення), факт передачі зазначених у вказаних договорах грошових сум авансу повинний бути підтверджений у письмовій формі. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2\~ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за\~законом\~можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пунктом 2.1 договору купівлі-продажу сторонами узгоджено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та витягу з Єдиного державного реєстру внутрішніх справ зазначений транспортний засіб з 20.09.2022 року належить [PERSON] . Таким чином, підписанням договору сторони підтвердили факт передачі грошових коштів за автомобіль. Законом не встановлено, що факт отримання грошових коштів має бути підтверджений певними засобами доказування. Тому кожна зі сторін може доводити таку обставину або спростовувати її будь-якими доказами. Зокрема, таким доказом може бути положення договору про одержання однією стороною від іншої грошових коштів. Натомість заінтересована сторона може спростовувати цю обставину іншими доказами, які, наприклад, свідчать про підписання договору або розписки, якщо вона втілена в окремому документі, під впливом помилки, обману, насильства тощо. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Вислів у цій нормі «передає або зобов`язується передати», «приймає або зобов`язується прийняти» не означає, що договір купівлі-продажу може бути реальним або консенсуальним за вибором сторін, залежно від того, чи визначили сторони в договорі, що продавець передає майно, чи що він зобов`язується його передати. Натомість це означає, що договором може бути передбачено виконання зобов`язання, що виникає з договору купівлі-продажу, одночасно з укладенням договору або в майбутньому. При цьому ані реальним, ані консенсуальним договором не передбачається виконання зобов`язання, що виникає з договору, в минулому. Водночас відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Таким чином, положення договору про те, що сторона договору отримала належні їй платежі до підписання договору, свідчить про те, що сторони домовилися вважати сплату коштів, здійснену раніше за відсутності правових підстав, виконанням укладеного договору стороною, яка за цим договором мала сплатити гроші. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.09.2020 року по справі №916/667/18 зазначила, що включення в договір купівлі-продажу положення про одержання однією стороною від іншої грошових коштів, у тому числі до підписання договору, є звичайною діловою практикою, зокрема при укладенні договорів фізичними особами, і така практика не суперечила закону в правовідносинах, щодо яких виник спір. Таким чином, позивачем не доведено, що вона не отримала грошових коштів за переданий у власність відповідачу автомобіль. Щодо доводів представника відповідача стосовно переказів відповідачу грошових коштів від його родичів та знайомих на покупку автомобіля, суд зазначає, що оцінюючи надані представником відповідача докази, а саме скріншоти грошових переказів, останні всупереч положенням статей 76-79\~ЦПК України, не підтверджують та не спростовують факт передачі відповідачем позивачу грошових коштів за автомобіль, зокрема ці докази не містять інформацію щодо предмету доказування та не встановлюють наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів є необґрунтованими, а отже задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed