Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.11.2016 року сторони уклали шлюб. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки старости Олешницького старостинського округу Виноградівської міськради за № 20.7-20/800 від 26.09.2023 року відповідачка [PERSON] рік як не проживає з сім`єю, виїхала за кордон. 01.09.2023 року рішенням Виноградівського районного суду шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.09.2023 року позивач [PERSON] з дочкою [PERSON] проживає у будинку своїх батьків, дитина [PERSON] знаходиться на повному утриманні батька, умови проживання добрі. Дитина [PERSON] учениця 1 А класу Олешницької ЗОШ, дитину приводить і забирає з школи батько, що підтверджується довідко ЗОШ від 19.09.2023 року за № 55. Згідно довідки лікаря педіатра [PERSON] клінічно здорова. Відповідач [PERSON] з 2022 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дочкою, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, не забезпечує в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, з дитиною не проживає і не навідує. Позивач [PERSON] піклується про здоров`я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляє батьківське піклування, здійснює свій обов`язок по виконанню дитини, що ґрунтуються на повазі до прав дитини та її людської гідності. Дочка зростає у піклуванні та відповідальністю позивача, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. За таких обставин, діючи в інтересах малолітньої дитини з метою захисту її прав та інтересів, позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2200 гривень на місяць. Позивач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову підтримав. Представник позивача - адвокат Бочкор І.В. додатково зазначив, що позивач з відповідачкою перебували у шлюбі. Від цього шлюбу народилася донька [PERSON] , 2017 р.н. Мати дитини - відповідачка по справі виїхала за кордон і тривалий час там перебуває. У зв`язку з цим сімейні відносини погіршилися, що слугувало підставою для розлучення. Наразі шлюб між сторонами розірвано. Відповідачка і надалі нехтує своїми батьківськими обов`язками. Участі в утриманні та вихованні спільної дитини не приймає. Продовжує перебувати за кордоном. Вважає, що така поведінка з боку відповідачки є безвідповідальною. Батько дитини офіційно працевлаштований. Перейняв на себе всі клопоти та турботи по вихованню дитини. Щодо поданого висновку органу опіки та піклування вважає такий необґрунтованим. Просив позбавити її батьківських прав та присудити аліменти. Представник відповідача зазначила, що дійсно її довірителька наразі перебуває за кордоном. Заклопотана пошуком роботи. Просила взяти до уваги, що відповідачка докладає значних зусиль щодо працевлаштування. Щодо позову заперечує. У судовому засіданні допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Допитана у судовому засіданні [PERSON] показала, що вона є мамою позивача, а відповідачка її колишня невістка. На початку подружнього життя в син та невістка жили добре. Однак після того, як невістка виїхала за кордон відносини в них поступово погіршувалися. Вона завжди допомагає сину по догляду за дитиною, коли в нього не виходить завести або забрати дитину вона в цьому допомагає. Внучка проживає з батьком в їх будинку. Вона з чоловіком проживають окремо у прибудові. Дитина забезпечена всім необхідним. Невістка продовжує перебувати закордоном. Допитаний [PERSON] показав, що він друг родини [PERSON] . Сторін добре знає особисто. Дженніфер виїхала за кордон, звідки рідко коли приїжджає. Представник Органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Просили врахувати позицію органу опіки та піклування відповідно доцільності позбавлення батьківських прав згідно висновку від 14.12.2024 року (а.с.37). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.09.2023 року (справа №299/3315/23) було розірвано (а.с. 8-11). У цьому шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до довідки старости Олешницького старостинського округу Виноградівської міської ради за № 20.7-20/800 від 26.09.2023 року [PERSON] [INFO] дійсно проживає у двох із донькою [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Дружина [PERSON] рік як не проживає з сім`єю, виїхала за кордон (а.с.16). Відповідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради від 14.12.2023 року № 02-15/5086 (а.с.41-41 зв.) Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Закарпатської області розглянув позовну заяву [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , про позбавлення батьківських прав [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . З отриманих документів відомо, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.09.2023 року. У заяві зазначено, що [PERSON] з 2022 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Не спілкується з дочкою, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умови для отримання нею освіти, не забезпечує в межах своїх здібностей фінансових можливостей умов життя дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, з дитиною не проживає, не спілкується. Згідно інформації Олешницького старостинського округу, [PERSON] дійсно проживає удвох із [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Дитина знаходиться на повному утриманні батька, який займається домашнім господарством. В сім`ї хороші відносини. [PERSON] , народилася та виросла в м.Виноградів, освіта вища, одружена, але в процесі розлучення. Зі слів чоловіка, рік як не проживає з сім`єю, виїхала за кордон, місце перебування не відомо. Відповідно довідки Олешницької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів [PERSON] бере активну участь у вихованні малолітньої [PERSON] , кожне: дня приводить і забирає сам дитину. Спеціалістами служби у справах дітей та фахівцями Центру надання соціальних послуг 10.11.2023 року проведено обстеження умов проживали [PERSON] . Встановлено, що чоловік проживає з дочкою [PERSON] , [INFO] , сестрою [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , та матір`ю [PERSON] , [INFO] в будинку батьків. Будинок складається з 6 кімнат, умови проживання задовільні, наявні : комунальні зручності. Працює в ШБІ на посаді машиніста дорожні будівельної техніки. Зі слів чоловіка мати дитини рік, як виїхала за кордон. З дитиною спілкується один раз на 2-3 місяці. Згідно акту оцінки потреб сім`ї [PERSON] розуміє потреби ДИТИНИ ТА УМІЄ належним чином на них реагувати. Центр з надання соціальних послуг не може надати акт оцінки потреб [PERSON] у зв`язку з відсутністю з нею будь-якого контакту, а також заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Виходячи з вищенаведеного, служба у справах дітей вван-; доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , залишити на розгляд Комісії з питань захисту при дитини. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 12.12.2023 року. На засіданні [PERSON] :: розповів, що вони жили в орендованій квартирі, яку через фінансові трудної: вже не могли сплачувати і вимушені були переїхати до його батьків. Дружина не хотіла переїжджати і виїхала за кордон, де з його слів перебуває і на даний час. За результатами розгляду питання Комісією прийнято рішенні письмовий висновок органу опіки та піклування згідно пункту 5 статті Сімейного кодексу України при участі в засіданні надати суду, де зазначити недоцільним позбавлення батьківських прав вищезазначеної громадянки відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищенаведене, орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Закарпатської області вважає недоцільним позбавлена батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ТОВ "ШБУ-77" від 02.11.2023 року [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] дійсно працює на посаді машиніста дорожньо-будівельних машин у ТОВ "ШБУ-77" з 13.08.2021 року по теперішній час (а.с.62). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Встановлені в судовому засіданні факти, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON] , 2015 р.н. Шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з батьком. Мати усунулася від виконання батьківських обов`язків. Вказане підтверджено у судовому засіданні належними і допустимими доказами. Вказані обставини наведено також у висновку органу опіки і піклування від 14.12.2023 року. Разом з тим, орган опіки та піклування вважає позбавлення батьківських прав відповідачки недоцільним. Аналізуючи доводи, викладені у висновку суд констатує, що викладений висновок не узгоджується з матеріалами справи. Таким чином, оскільки відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї дитини, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей. Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Суд констатує, що позбавлення батьківських прав не звільняє особу від обов`язку утримання дитини. З врахуванням загальних принципів, вимога позивача в частині стягнення аліментів у розмірі 2200 грн. на місяць є підставною та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved