Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

АТ "АКЦЕНТ-БАНК" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 69173,95 грн. і судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.03.2018 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ "АКЦЕНТ-БАНК" здійснювали обслуговування картки, а [PERSON] зобов`язалася у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість на вказану суму, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.2). Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала (а.с.54). Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що 22.03.2018 року [PERSON] та АТ\~"АКЦЕНТ-БАНК"\~уклали договір у виді Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно якого АТ "АКЦЕНТ-БАНК'' відкрили [PERSON] картковий рахунок і випустили платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, а також здійснювали її обслуговування, а [PERSON] зобов`язалася здійснювати погашення заборгованості. Крім цього, заява містить вказівку, що [PERSON] ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які разом із підписаною заявою складають договір про надання банківських послуг. Також, [PERSON] ознайомлена та підписала паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" щодо карток "Універсальна", "Універсальна Gold'', який містить умови щодо порядку та розміру нарахування заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, а також нарахування неустойки (штрафу та пені) (а.с.10-10а, 23-31). Розрахунок заборгованості проведений АТ "АКЦЕНТ-БАНК" станом на 26.09.2023 року свідчить, що загальна сума заборгованості 69173,95 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом 38398,41 грн., за відсотками 30775,54 грн. (а.с.8-9). Виписка по картці клієнта [PERSON] свідчить про користування грошовими коштами на рахунку (а.с.11-20). Довідки АТ "АКЦЕНТ-БАНК" свідчать, що [PERSON] , згідно кредитного договору, змінювався кредитний ліміт, а також видавалася картка з терміном дії до 10/2021 року (а.с.21-22). Таким чином, зваживши у сукупності надані АТ "АКЦЕНТ-БАНК" докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, що передбачено договором про надання банківських послуг, який підписано сторонами. Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано, то суд вважає, що необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решта судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved