Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 17.08.2023 р. представник позивача Громадської організації товариства цивільних забудовників «Золоті ворота» адвокат Михайленко Д. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач є власником земельної ділянки та домоволодіння, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Так, рішенням Загальних зборів членів Товариства, яке оформлене протоколом № 4 від 31.12.2021, було затверджено розмір членських внесків по комунальному обслуговуванню, ремонту та розвитку інфраструктури містечка на 2022 рік та Кошторису фінансово-господарської діяльності Товариства на 2022 рік. Крім того, рішенням Загальних зборів членів Товариства, яке оформлене протоколом № 4 від 26.12.2022, було затверджено розмір членських внесків по комунальному обслуговуванню, ремонту та розвитку інфраструктури містечка на 2023 рік та Кошторису фінансово-господарської діяльності Товариства на 2023 рік. Відповідач є членом Товариства, що підтверджується заявою за його підписом, датованою 10.11.2004. Вищевказане також підтверджується й внесенням відповідачем членських внесків та оплати комунальних платежів на систематичній основі. 01.03.2007 між позивачем та відповідачем було укладено Договір-доручення на виконання послуг з комунального забезпечення ділянки № 69 в містечку «Золоті ворота» смт. Козин Обухівський р-ну Київської обл., за № К-69. Починаючи з першого дня дії договору товариство, відповідно до умов Договору, забезпечує на належному рівні комунальними та іншими послугами вищевказану земельну ділянку № 69. Свої зобов`язання по договору у відповідному періоді виконало в повному обсязі. В свою чергу, пунктом 2.3 договору на відповідача покладено обов`язок своєчасно здійснювати оплату послуг Товариства, згідно рахунків товариства або інших документів, що передбачають фінансові розрахунки (додатки, додаткові угоди до Договору та інше). Згідно з п. 4.5 договору товариство зобов`язане видати, а відповідач отримати не пізніше 5 числа наступного за розрахунковим місяця, рахунок, який має бути сплачений протягом 3-х банківських днів. Вартість послуг за\~даним договором\~визначається згідно\~з рахунком, наданим товариством відповідачу за звітний період (п. 4.1 договору). Станом на дату звернення до суду сума, несплачена відповідачем за договором, складає 55\~786,00 грн. П.4.6 Договору встановлено, що відповідач несе відповідальністю за несвоєчасне перерахування коштів позивачу, згідно з п.4.5. цього договору, оплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми оплати за кожен день затримки платежу. Пеня по договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення, за кожен день прострочення від вартості простроченого зобов`язання, складає 1090,14 + 1737,47 + 1501,49 + 1076,35 + 845,52 + 573,52 + 557,75 + 221,94 + 9,22 = 7\~613,40 грн. Сума інфляційних витрат складає 1025,34 грн. Розрахунок суми 3% річних за договором складає 460,22 грн. 15.06.2023 р. позивачем було направлено (у поштову скриньку за місцем проживання) відповідачу вимогу від 15.06.2023 р. №32, в якій позивач просив сплатити заборгованість по договору. Відповіді відповідачу на вказану вище вимогу на адресу позивача не надходило. В зв`язку з цим представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ТОВАРИСТВО ІНДИВІДУАЛЬНИХ ЗАБУДОВНИКІВ «ЗОЛОТІ ВОРОТА» заборгованість по договору-доручення на виконання послуг з комунального забезпечення ділянки № 69 в містечку «Золоті ворота» смт. Козин Обухівський р-ну Київської обл., за № К-69 від 01.03.2007, у розмірі 55\~786,00 грн., 7\~613,40 грн.\~пені, 1\~025,34 грн.\~інфляційних витрат та\~460,22\~ грн.\~3%\~річних. Судові витрати покласти на відповідача. 04.10.2023 р. ухвалою судді було відкрито провадження по справі та призначено розгляд по справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 23.11.2023 р. до суду від представника відповідача адвоката Приступи Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву в якому вказав, що відповідно до повідомлення про сплату послуг за серпень 2022 р. червень 2023 р. значна частина сум стосується сплати членських внесків. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2021 р. у справі №127/21764/17 до юрисдикції господарських судів віднесені категорії спорів, які виникають між громадською організацією та її членами. Таким чином, провадження, в частині стягнення членських внесків підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає в порядку цивільного судочинства п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Відповідно до Постанови КМУ від 05.03.2022 р. №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: - нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; - припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Таким чином, сума пені подвійна облікова ставка НБУ, сума індексу інфляції та 3% річних, не підлягають задоволенню. Відповідно до додатку №1 до договору доручення №К-69 від 01.03.2007 р. вартість послуг складає 560,00 грн. до додатку №2 196,00 грн. та зміни до них не вносилися, таким чином невірно проведено розрахунок заборгованості. Плата за електроенергія з коефіцієнтом 1,1500 не передбачена ані договором, ані статутними документами, ані рішеннями загальних зборів ГО ТІЗ «Золоті Ворота». З цього питання є рішення Обухівського районного суду Київської області по справі від 27.06.2023 р. по справі №372/775/23, апеляційна скарга по якому розглядається в апеляційній інстанції. Крім того, відсутні докази щодо отримання відповідачем повідомлень про сплату послуг за січень-червень 2023, то відсутній обов`язок щодо сплати п.4.5. договору-доручення №К-69 від 01.03.2007 р. В зв`язку з цим просив суд в частині стягнення 55\~786,00 грн. - закрити провадження у справі та відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 7613,40 грн. пені, 1025,34 грн. інфляційних витрат та 460,22 грн. 3% річних. 23.11.2023 р. до суду від представника позивача адвоката Приступи Ю.М. надійшла відповідь на відзив, в які він зазначив, що вважає викладені відповідачем\~заперечення проти\~позову безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. Щодо закриття провадження у справі в порядку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що даний спір, на його думку, відноситься до корпоративного, а, отже, підпадає під юрисдикцію господарських судів. З цим твердженням позивач не може погодитись виходячи з наступного. Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами. Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи. При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Так, предметом даного спору є відносини сторін за договором-доручення на виконання послуг з комунального забезпечення ділянки № 69 в містечку «Золоті ворота» смт. Козин Обухівський р-ну Київської обл., за № К-69 від 01.03.2007, в частині стягнення боргу, які, за своєю суттю не можуть відноситись до корпоративних. Ці обставини у сукупності не доводять існування між сторонами саме корпоративного спору, а чітко вказують на наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у цивільно-правових правовідносинах. Крім того, що судова практика (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2021 по справі № 127/21764/17), на яку посилається відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, як на підставу застосування судом першої інстанції п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, не може бути врахована судом, оскільки а ні предмет спору (спірні правовідносини у зазначеній вище справі виникли між членами громадської організації щодо управління нею, а саме щодо зміни керівника та членів керівних органів), а ні зроблені судом касаційної інстанції висновки, не є подібними правовідносинам між позивачем та відповідачем у даному проваджені. Щодо застосування до правовідносин позивача та відповідача по даній справі норм постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в частині встановленої заборони на період дії воєнного стану в Україні нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, зазначимо наступне. Відповідно до п.5 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Між позивачем та відповідачем не укладався договір про надання житлово-комунальних послуг, проте укладено договір-доручення на виконання послуг з комунального забезпечення ділянки № 69 в містечку «Золоті ворота» смт. Козин Обухівський р-ну Київської обл., за № К-69 від 01.03.2007. Відповідно до умов вказаного Договору-доручення, позивачем не надаються відповідачу житлово-комунальні послуги в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а лише здійснюються заходи із забезпечення відповідача можливістю споживати як послуги, перелік яких встановлений укладеним між сторонами Договором-доручення, так і інші. До того ж, сам відповідач, не може надати чітке визначення існуючій заборгованості, ситуаційно ставлячи її, то до невнесених членських внесків, то до несплачених житлово-комунальних послуг. За таких обставин вимоги\~постанови КМУ від 05.03.2022 № 206\~не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Щодо невірного з точки зору відповідача проведення розрахунку заборгованості та відсутності у відповідача виконання п. 4.5 Договору-доручення у зв`язку з «відсутністю доказів отримання повідомлення про сплату послуг за січень червень 2023 року», зазначив, що згідно з п.4.1 Договору-доручення вартість послуг за даним договором визначається згідно рахунку, що надається позивачем відповідачеві за звітний період. Починаючи з дати укладання Договору-доручення позивачем в порядку, визначеному у договорі, здійснювалось корегування вартості відповідних послуг, що знаходило своє відображення у повідомленнях, що надсилались відповідачу та на підставі яких останнім здійснювались оплати спожитих послуг. Починаючи з дня укладання Договору-доручення й до грудня 2022 року включно відповідач на регулярній основі отримувала відповідні рахунки та здійснювала оплату по ним у повному обсязі. При цьому питання «відсутність доказів отримання» ніколи не виникало, оскільки рахунки позивачем завжди направлялись та продовжують направлятись мешканцям житлового масиву «Золоті ворота» двома шляхами: - письмовим (за місцем фактичного проживання відповідача на території житлового масиву «Золоті ворота»); - електронним (за допомогою мобільного застосунку «Viber», у даному випадку на персональний номер відповідачки [NUMBER] ). Споживачі зобов`язані оплачувати послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вимогу позивача щодо компенсації за спожиті послуги, або підтверджували не споживання відповідачем послуг, вказаних у повідомленнях позивача за відповідний період. Щодо розрахунку та застосуванню коефіцієнту втрат. Виходячи зі змісту уставних документів позивач безпосередньо не надає своїм членам або іншим особам комунальних послуг з метою отримання прибутку. Позивач задовольняє суспільні потреби\~його членів, у т.ч. і потреби щодо забезпечення електропостачання. Так, позивач отримує електричну енергію від енергопостачальної організації відповідно до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до умов вказаного вище договору точка продажу електричної енергії встановлюється згідно акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін. Слід враховувати, що загальний засіб обліку, встановлений на межі балансової належності між постачальником електричної енергії та споживачем позивачем, крім електричної енергії, спожитої усіма мешканцями житлового масиву «Золоті ворота», враховує витрати електричної енергії в елементах мереж (нагрів елементів мереж, контактних з`єднань тощо), споживання електричної енергії на загальні потреби житлового містечка (освітлення, роботу насосів тощо), а також безоблікове споживання електричної енергії окремими членами садових товариств. Оскільки позивач має розраховуватися за загальним приладом обліку, зазначена різниця в обсягах споживання за загальним та індивідуальними приладами обліку розподіляється між мешканцями житлового масиву «Золоті ворота». Таким чином, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж житлового масиву «Золоті ворота» регулюються установчими документами позивача та/або укладеними, у встановленому законодавством порядку, про обслуговування технологічних електричних мереж житлового масиву. Вищевказане корелюється з висновками, викладеними у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 18.06.2014\~ № 3536/13/47-14. Проведення розрахунку втрат електроенергії в мережі споживача проводиться згідно до Методичних рекомендацій визначення технологічних витрат електроенергії в трансформаторах і лініях електропередавання, затверджених наказом Міненерговугілля України від 21.06.2013 № 399. Відповідно до п. 6.11 вищевказаної Методики значення коефіцієнта форми графіка навантаження приймається, як середньорічне та складає kф2 = 1,15. Згідно з п.п.2.1.1 Договору-доручення до обов`язків позивача належить забезпечення подачі електричної енергії до електролічильника, встановленого на будинку [ADDRESS] , що належить відповідачеві. Пунктом 4.3 Договору-доручення встановлено, що вартість електричної енергії оплачується відповідачем згідно з показаннями електролічильника, встановленого на ділянці, що належить їй (будинку). У разі наявності трансформаторів струму (при високій розрахунковій потужності споживаної електроенергії) показання електролічильника множаться на коефіцієнт трансформації (наприклад: якщо встановлені трансформатори струму 100/5, то коефіцієнт трансформації дорівнює 20). У вартість електроенергії також входить вартість втрат у лініях електропередач (від підстанцій «Дачна» та «Підгорецька тягова» до ТП селища включно), які встановлюються енергопостачальною організацією. Вартість електроенергії на зовнішнє та охоронне освітлення житлового містечка, спортивного та дитячого майданчика, фекальних та дренажних насосів, втрат на лініях електропередач від ТП житлового містечка до електролічильників у будинках тощо, входить у вартість умовного Договору (див. п.п. 2.1.10 Договору доручення). Відповідно до п.п. 2.1.10 Договору доручення до обов`язків позивача відноситься виконання робіт з комунального забезпечення житлового містечка, а саме оплата витрат електроенергії на зовнішнє та охоронне освітлення селища, спортивних та дитячих майданчиків, електронасосів перекачування стічних вод. Вищевказане підтверджує наявність правових відносин між позивачем та відповідачем та правомірність виставлення відповідачеві до компенсації вартість електроенергії із врахуванням вартості втрат у лініях електропередач із застосуванням затверджених відповідно до законодавства коефіцієнтів. Що ж до посилання на рішення Обухівського районного судом Київської області від 27.06.2023 по справі № 372/775/23, яке наразі переглядається судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 2 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. В зв`язку з цим просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 13.12.2023 р. до суду від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів у справі, а саме фіскальний чек від 25.10.2023 р. на суму 10\~466,00 грн., як оплата частини боргу та платіжну інструкцію від 17.05.2023 р. на суму 6879 грн. щодо сплати за послуги за період січень-квітень 2023 р. 13.12.2023 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії Постанови Київського апеляційного суду від 06.12.2023 р. 19.12.2023 р. до суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву в яких він підтримав твердження щодо позовних вимог викладених раніше в відзиві на позовну заяву. В судовому засідання 08.02.2024 р. представник позивача адвокат Михайленко Д.В. позов підтримав з підстав викладених у позові. Зазначив, що твердження про часткове погашення боргу є безпідставним, так як все було враховано в сумі боргу. В судове засідання 08.02.2024 р. відповідач [PERSON] не з`являлася, в своїй заяві повторно просила суд розгляд справи відкласти у зв`язку з необхідністю часу для укладення договору з адвокатом. Подання даної заяви суд вважає способом затягування розгляду справи і зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами. Суд, вислухавши пояснення представника позивача адвоката Михайленка Д.В., дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] є власником земельної ділянки та домоволодіння, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Статуту ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ТОВАРИСТВО ІНДИВІДУАЛЬНИХ ЗАБУДОВНИКІВ «ЗОЛОТІ ВОРОТА», затвердженого протоколом № 3 Загальних зборів членів Товариства від 13.10.2016, дія якого частково зачіпає період, в який формувалась заборгованість (грудень 2022 квітень 2023), Товариство є неприбутковою громадською організацією, яке створене з метою задоволення і захисту соціальних, економічних та інших спільних інтересів членів Товариства, пов`язаних з будівництвом, утриманням, благоустроєм та охороною індивідуальних житлових території житлового містечка «Золоті ворота» та її інфраструктури. Товариство утримується за рахунок членських внесків і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між його членами. Згідно з п. 12.3 Статуту-1 Товариство здійснює утримання, експлуатацію, ремонт, охорону та благоустрій належних Товариству об`єктів, що перебувають у власності членів Товариства, в тому числі будівель, споруд, об`єктів соціально-побутового призначення, комунікаційних мереж, інших об`єктів інфраструктури, загальних територій, включаючи під`їзні шляхи, внутрішні дороги, водоймища тощо. (а.с.32) Товариство забезпечує функціонування мереж електропостачання, газопостачання, водопостачання, каналізації (п. 12.4 Статуту-1). (а.с.32) Відповідно до п. 12.5 Статуту-1 для забезпечення здійснення господарської діяльності Товариство щорічно складає та затверджує на Загальних зборах кошторис, в якому передбачені наступні статті витрат: 12.5.1 витрати на оплату комунальних послуг; 12.5.2 поточні витрати; 12.5.3 витрати та накопичення на ремонт будівель і споруд, що є власністю Товариства або власністю членів Товариства, комунальних мереж та інших об`єктів загального користування;12.5.4 інші витрати. (а.с.32-33) Пунктом 12.9 Статуту-1 встановлено, що розмір щомісячних платежів для оплати комунальних (водо-, тепло-, газо-, електропостачання, каналізації та водовідведення) та інших послуг визначається згідно з показниками лічильників або затверджених в установленому порядку тарифів, а при відсутності лічильників за умовами договорів між постачальниками послуг та Товариством. (а.с.33) Відповідно до п. 12.10 Статуту-1 розмір витрат та накопичень на ремонт будівель і споруд, що є власністю Товариства, комунальних мереж, території та інших об`єктів загального користування визначається Правлінням та затверджується Загальними зборами. (а.с.33) Вищевказані норми Статуту-1 також корелюються із нормами, що містить Статут Товариства, затверджений протоколом № 4 Позачергових Загальних зборів членів Товариства від 17.04.2013 (надалі- Статут-2), дія якого частково зачіпає період, в який формувалась заборгованість (квітень 2023 липень 2023). Так, рішенням Загальних зборів членів Товариства, яке оформлене протоколом № 4 від 31.12.2021, було затверджено розмір членських внесків по комунальному обслуговуванню, ремонту та розвитку інфраструктури містечка на 2022 рік та Кошторису фінансово-господарської діяльності Товариства на 2022 рік. (а.с.54-55) Крім того, рішенням Загальних зборів членів Товариства, яке оформлене протоколом № 4 від 26.12.2022, було затверджено розмір членських внесків по комунальному обслуговуванню, ремонту та розвитку інфраструктури містечка на 2023 рік та Кошторису фінансово-господарської діяльності Товариства на 2023 рік. (а.с.56-58) [PERSON] є членом Товариства, що підтверджується заявою за її підписом, датованою 10.11.2004р. (а.с.14) 01.03.2007 між Товариством індивідуальних забудовників «ЗОЛОТІ ВОРОТА» та [PERSON] було укладено Договір-доручення на виконання послуг з комунального забезпечення ділянки № 69 в містечку «Золоті ворота» смт. Козин Обухівський р-ну Київської обл., за № К-69. Згідно з умовами п. 2.1 Договору Товариство зобов`язане виконувати наступні роботи з комунального забезпечення Об`єкту: 2.1.1. Забезпечення подачі води, що відповідає вимогам ГОСТ 2874-82, із центральної водопровідної системи містечка до водомірного лічильника будинку з вхідним тиском від 2 до 2,5 атм. 2.1.2. Забезпечення подачі електроенергії до електролічильника будинку. 2.1.3. Забезпечення відведення від будинку господарсько-фекальних та побутових стоків та їх переробку. 2.1.4. Утримання у технічно справному стані: системи господарсько-фекальної каналізації містечка; системи водопроводу міста; доріг та внутрішньоквартальних проїздів містечка (ямковий ремонт, прибирання, полив водою, прибирання снігу, посипання пісочною сумішшю); вуличного та охоронного освітлення території містечка; ліній електропередач та ТП містечка. 2.1.5. Забезпечення прибирання побутового сміття та відходів (упакованих у відповідні мішки) від ділянок. 2.1.6. Вивезення сміття та відходів з території містечка. 2.1.7. Виконання технічного огляду, технічного обслуговування та поточного ремонту обладнання ГРП, ШРП, ГРУ та технічне обслуговування трас вуличного газопроводу середнього тиску та підведення до будинків до регуляторів тиску. 2.1.8. Утримання та догляд за зеленими насадженнями у громадських місцях (вулиці, дитячі майданчики та т.д.). 2.1.9. Організувати чергову службу (цілодобово) адміністраторів та бригади слюсарів для контролю над роботою інфраструктури міста та оперативного усунення (організації усунення) аварійних ситуацій по місту загалом. 2.1.10. Оплачувати витрати електроенергії на зовнішнє та охоронне освітлення селища, спортивних та дитячих майданчиків, електронасосів перекачування стічних вод. 2.1.11. Оформляти для [PERSON] необхідну документацію, згідно з п. 1.1: рахунки, рахунки-акти, за потреби податкові накладні та іншу документацію, яка не суперечить чинному законодавству. (а.с.15-17) Товариство, відповідно до умов Договору, виконує свої зобов`язання в повному обсязі. Пунктом 2.3 Договору на [PERSON] покладено обов`язок своєчасно здійснювати оплату послуг Товариства, згідно рахунків Товариства або інших документів, що передбачають фінансові розрахунки (додатки, додаткові угоди до Договору та інше). (а.с.15) Згідно з п. 4.5 Договору Товариство зобов`язане видати, а [PERSON] отримати не пізніше 5 числа наступного за розрахунковим місяця, рахунок, який має бути сплачений протягом 3-х банківських днів. (а.с.16) Вартість послуг за\~даним Договором\~визначається згідно\~з рахунком, наданим Товариством Відповідачу за звітний період (п. 4.1 Договору). (а.с.16) Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Крім того, згідно з ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 Цивільного кодексу України). Положеннями ст. 151 Житлового кодексу України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Отже твердження представника відповідача Сімоходської Л.В. щодо необхідності закриття провадження у справі в порядку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що даний спір, на його думку, відноситься до корпоративного, а, отже, підпадає під юрисдикцію господарських судів, є надуманими і таким, що не відповідають чинному законодавству, виходячи з наступного. Статтею 124 Конституції України\~закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до\~статті 125 Конституції України\~судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Згідно з пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежовувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції. Згідно із частиною першою\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У\~статті 19 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Відповідно до частин першої, другої\~статті 4 Господарського процесуального кодексу України\~право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Предметна і суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена у\~статті 20 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. За змістом положень\~статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами. Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи. При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Так, предметом даного спору є відносини сторін за договором-доручення на виконання послуг з комунального забезпечення ділянки № 69 в містечку «Золоті ворота» смт. Козин Обухівський р-ну Київської обл., за № К-69 від 01.03.2007, в частині стягнення боргу, які, за своєю суттю не можуть відноситись до корпоративних. Ці обставини у сукупності не доводять існування між сторонами саме корпоративного спору, а чітко вказують на наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у цивільно-правових правовідносинах. Крім того судова практика (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2021 по справі № 127/21764/17), на яку посилається відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, як на підставу застосування судом першої інстанції п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, не може бути врахована судом, оскільки а ні предмет спору (спірні правовідносини у зазначеній вище справі виникли між членами громадської організації щодо управління нею, а саме щодо зміни керівника та членів керівних органів), а ні зроблені судом касаційної інстанції висновки, не є подібними правовідносинам між позивачем та відповідачем у даному проваджені. Також, суд не бере до уваги й інші Постанови Верховного Суду на які посилається відповідач у запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву, оскільки всі вони стосуються спорів щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, а не стягнення заборгованості у відповідності до Договору. Зі змісту уставних документів вбачається, що Громадська організація Товариство індивідувальних забудовників «Золоті ворота» безпосередньо не надає своїм членам або іншим особам комунальних послуг з метою отримання прибутку. Позивач задовольняє суспільні потреби\~його членів, у т.ч. і потреби щодо забезпечення електропостачання. Так, позивач [PERSON] отримує електричну енергію від енергопостачальної організації відповідно до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до умов вказаного вище договору точка продажу електричної енергії встановлюється згідно акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін. Слід враховувати, що загальний засіб обліку, встановлений на межі балансової належності між постачальником електричної енергії та споживачем позивачем, крім електричної енергії, спожитої усіма мешканцями житлового масиву «Золоті ворота», враховує витрати електричної енергії в елементах мереж (нагрів елементів мереж, контактних з`єднань тощо), споживання електричної енергії на загальні потреби житлового містечка (освітлення, роботу насосів тощо), а також безоблікове споживання електричної енергії окремими членами садових товариств. Оскільки позивач має розраховуватися за загальним приладом обліку, зазначена різниця в обсягах споживання за загальним та індивідуальними приладами обліку розподіляється між мешканцями житлового масиву «Золоті ворота». Таким чином, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж житлового масиву «Золоті ворота» регулюються установчими документами позивача та/або укладеними, у встановленому законодавством порядку, про обслуговування технологічних електричних мереж житлового масиву. Вищевказане корелюється з висновками, викладеними у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 18.06.2014\~ № 3536/13/47-14. Проведення розрахунку втрат електроенергії в мережі споживача проводиться згідно до Методичних рекомендацій визначення технологічних витрат електроенергії в трансформаторах і лініях електропередавання, затверджених наказом Міненерговугілля України від 21.06.2013 № 399. Відповідно до п. 6.11 вищевказаної Методики значення коефіцієнта форми графіка навантаження приймається, як середньорічне та складає kф2 = 1,15. Згідно з п.п.2.1.1 Договору-доручення до обов`язків позивача належить забезпечення подачі електричної енергії до електролічильника, встановленого на будинку [ADDRESS] , що належить відповідачеві. Пунктом 4.3 Договору-доручення встановлено, що вартість електричної енергії оплачується відповідачем згідно з показаннями електролічильника, встановленого на ділянці, що належить їй (будинку). У разі наявності трансформаторів струму (при високій розрахунковій потужності споживаної електроенергії) показання електролічильника множаться на коефіцієнт трансформації (наприклад: якщо встановлені трансформатори струму 100/5, то коефіцієнт трансформації дорівнює 20). У вартість електроенергії також входить вартість втрат у лініях електропередач (від підстанцій «Дачна» та «Підгорецька тягова» до ТП селища включно), які встановлюються енергопостачальною організацією. Вартість електроенергії на зовнішнє та охоронне освітлення житлового містечка, спортивного та дитячого майданчика, фекальних та дренажних насосів, втрат на лініях електропередач від ТП житлового містечка до електролічильників у будинках тощо, входить у вартість умовного Договору (див. п.п. 2.1.10 Договору доручення). (а.с.16) Відповідно до п.п. 2.1.10 Договору доручення до обов`язків позивача відноситься виконання робіт з комунального забезпечення житлового містечка, а саме оплата витрат електроенергії на зовнішнє та охоронне освітлення селища, спортивних та дитячих майданчиків, електронасосів перекачування стічних вод. (а.с.15) Вищевказане підтверджує наявність правових відносин між позивачем та відповідачем та правомірність виставлення відповідачеві до компенсації вартість електроенергії із врахуванням вартості втрат у лініях електропередач із застосуванням затверджених відповідно до законодавства коефіцієнтів. Відповідно до умов вищевказаного Договору-доручення, позивачем не надаються відповідачу житлово-комунальні послуги в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а лише здійснюються заходи із забезпечення [PERSON] можливістю споживати як послуги, перелік яких встановлений укладеним між сторонами Договором-доручення, так і інші. В зв`язку з цим з відповідача підлягають стягненню пеня, інфляційні витрати та 3% річних. З копій повідомлень № 69.08 від 22.08.2022 р., №69.08 від 23.09.2022 р., №69.10 від 23.10.2022 р., №69.11 від 23.11.2022 р., №69.12 від 23.12.2022 р., №69.01 від 24.01.2023 р. №69.02 від 21.02.2023 р., №69.03 від 24.03.2023 р., №69.04 від 22.04.2023 р., №69.05 від 22.05.2023 р., №69.06 від 22.06.2023 р., 69.07 від 21.07.2023 р. вбачається, що відповідач [PERSON] була повідомлена про поточний розмір платежу та суму боргу. Зокрема в повідомленні №69.07 від 21.07.2023 р. вказано сума за липень 2023 р. 2160,00 грн. та прохання сплатити до 01.08.2023 р. суму боргу 55786,00 грн.(а.с.59-65) Споживачі зобов`язані оплачувати послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідачкою [PERSON] не надано доказів, які б спростовували вимогу позивача щодо компенсації за спожиті послуги, або підтверджували не споживання відповідачем послуг, вказаних у повідомленнях позивача за відповідний період. Отже,\~позивач виставляючи\~ [PERSON] \~відповідні рахунки\~діяв у\~відповідності до\~Договору-доручення,\~що й\~було підтверджено\~Постановою Київського\~апеляційного суду\~від 06.12.2023\~по справі\~№ 372/775/23 (а.с.124-126). Так суд вважає надуманими та безпідставними твердження представника відповідача про відсутність обов`язку відповідача щодо сплати у разі відсутності доказів щодо отримання відповідачем повідомлень про сплату послуг за січень-червень 2023 р. З копії повідомлення №32 від 15.06.2023 р. вбачається, що позивач повідомив відповідача [PERSON] про наявність у неї дебіторської заборгованості яка станом на 12.06.2023 р. становила 34181,00 грн. (а.с.22-23) Вказане повідомлення як зазначено в позовній заяві було направлено (у поштову скриньку за місцем проживання відповідача). До позовної заяви позивачем долучено копію зведеної відомості заборгованості [PERSON] [ADDRESS] , з якої вбачається, що станом на 01.08.2023 р. заборгованість [PERSON] перед Громадською організацією Товариство індивідувальних забудовників «Золоті ворота» складає 55786,00 грн. (а.с.66) П.4.6 Договору встановлено, що відповідач несе відповідальністю за несвоєчасне перерахування коштів позивачу, згідно з п.4.5. цього договору, оплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми оплати за кожен день затримки платежу. (а.с.16) Згідно розрахунку пеня по договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення, за кожен день прострочення від вартості простроченого зобов`язання, складає 1090,14 + 1737,47 + 1501,49 + 1076,35 + 845,52 + 573,52 + 557,75 + 221,94 + 9,22 = 7\~613,40 грн. Позивач крім вищевказаної суми заборгованості та пені по договору просив також стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних. Як слідує\~зі змісту\~позовної заяви\~та розрахунку\~позовних вимог\~позивачем нараховано\~за період з\~10.01.2023\~р.\~по 03.08.2023\~р.\~ інфляційних витрат в сумі 1025,34 грн., та 460,22 грн. 3% річних. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18. Суд відхиляє заперечення представника відповідача про безпідставність нарахування пені, інфляційних втрат та річних, у зв`язку із запровадженням воєнного стану та прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» за період з 24.02.2022 по 22.11.2022. Інфляційні втрати та річні нараховані позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, що є основним актом цивільного законодавства, зміни в які внесені не були, а Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями своєю постановою відміняти чи змінювати положення Цивільного кодексу України. Верховним Судом у постанові від 25.11.2023 року у справі № 676/47/21 зроблені правові висновки щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства по горизонталі та по вертикалі, де Верховний суд зауважив: що статті 4 ЦК України закріплюється пріоритет норм ЦК (як основного регулятора приватних відносин) над нормами інших законів. Причому, що такий спосіб вирішення колізії норм ЦК із нормами інших законів, із констатацією пріоритету норм ЦК над нормами інших законів, підтримувався, зокрема, Конституційним Судом України (рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), Верховним Судом України (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, постанову Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15), Великою Палатою Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року в справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188 цс 20). На підставі належним чином оцінених доказів поданих позивачем, встановивши наявність у відповідача заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь Громадської організації Товариство індивідувальних забудовників «Золоті ворота» за період з 10.01.2023 р. по 03.08.2023 р. інфляцій?ні витрати у сумі 1025,34 грн та 3%річних у сумі 460,22 грн. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;\~\~висновками експертів; показаннями свідків. Ст.89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із положеннями\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що представником позивача доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень\~ст.\~141\~ЦПК України стягнувши з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved