Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі позивач) з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за кредитним договором №014/0440/82/0490888 від 14.11.2018 у сумі 39\~852 грн 45 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.11.2018 між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0490888, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 22\~224 грн 69 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму кредиту в строк до 14.11.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 44,64%. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами кредитного договору. 20 вересня 2019 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення права вимоги №114\\2-19-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0490888 від 14.11.2018. У подальшому ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0490888 від 14.11.2018, який укладений між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] . У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28.09.2023 загальна сума заборгованості становить 39 852 грн 45 коп, яка складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 19 153 грн 33 коп, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 20\~699 грн 12 коп. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надав. У судове засідання, призначене на 08 год 50 хв 05.02.2024, позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи явку свого представника не забезпечив, згідно з прохальною частиною позову просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання з розгляду справи 08.01.2024 та 05.02.2024 не прибув, про причини такої неявки суд не повідомив. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками та судові повістки, які було направлено за останньою відомою адресою місця реєстрації та останньою відомою адресою місця фактичного проживання відповідача згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу вручено особисто відповідачу. Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, судом повідомлено відповідача про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи (за останньою відомою адресою місця реєстрації та останньою відомою адресою місця фактичного проживання відповідача, а також шляхом оголошення через сайт судової влади), суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що між первісним кредитором Акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] 14.11.2018 укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0490888, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 22\~224 грн 69 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму кредиту в строк до 14.11.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 44,64%. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. 20 вересня 2019 року Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», на підставі укладеного Договору № 114/2-19-F, відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, зокрема до [PERSON] за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0490888 від 14.11.2018. 10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як первісний кредитор, відступило шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та №3 до цього договору (Реєстр Боржників), про що свідчить копія відповідного договору. Відповідно до копії акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло Реєстр Боржників кількістю 29 141 та набуло право вимоги до боржників. Згідно з витягом з Додатку № 3 Реєстру Боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0490888 від 14.11.2018. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 28.09.2023 загальна сума заборгованості становить 39 852 грн 45 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 19 153 грн 33 коп., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 20\~699 грн 12 коп., що стверджується випискою Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» по рахунку на ім`я [PERSON] за період з 14.11.2018 по 14.11.2019 та розрахунками заборгованості. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Усупереч умовам договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0490888 від 14.11.2018 [PERSON] не виконав свого зобов`язання. [PERSON] має непогашену заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0490888 від 14.11.2018 в сумі 39 852 грн 45 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 19 153 грн 33 коп., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 20\~699 грн 12 коп., що стверджується випискою Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» по рахунку на ім`я [PERSON] за період з 14.11.2018 по 14.11.2019 та розрахунками заборгованості. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Таким чином на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та задоволення позову повністю. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Звертаючись з даним позовом, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 0394600063 від 31.10.2023 сплачено судовий збір за подання даного позову в сумі 2 684 грн 00 коп. Відтак, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684 грн 00 коп. Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 13 000 грн, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що інтереси позивача представляє АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ЛІГАЛ АССІСТАНС». На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги № 73 від 18.08.2023, витяг з акта № 2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021, платіжну інструкцію № 380790022 від 25.08.2023. Вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що вони також підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Outcome: approved