Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У вересні 2023 року [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,1 кв.м., в т.ч. житловою 39,0 кв.м., та визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової карти платника податків - [NUMBER] , право спільної часткової власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,1 кв.м., в т.ч. житловою 39,0 кв.м. Свої вимоги мотивує тим, що будинок придбаний під час шлюбу з відповідачем та зареєстрований на останнього. Враховуючи що майно набуте під час шлюбу, а власником вказаний лише відповідач, тому звернувся до суду з відповідним позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Суд своєю ухвалою від 15.09.2023 ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. ІІІ. Позиції сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, судовий збір з відповідача просить не стягувати. Відповідач подав заяву, згідно якої справу просить розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 08 червня 2002 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Дубогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, про що 08.06.2002 року було зроблено запис за № 05. Від шлюбу подружжя має повнолітню дочку. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 29.03.2023 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний. Рішення не оскаржувалось і набрало законної сили 01.05.2023 року. Під час перебування у шлюбі подружжям [PERSON] придбаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,1 кв.м., в т.ч. житловою 39,0 кв.м., який зареєстрований на ім`я чоловіка - [PERSON] . Право власності на вказаний житловий будинок було набуто [PERSON] на підставі: на 9/10 частини житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого 11.09.2013 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай А.І., про що в реєстрі зроблено запис за № 1175. на 1/10 частини житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого 13.09.2013 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай А.І., про що в реєстрі зроблено запис за № 1192. Про факт набуття [PERSON] вказаного житлового будинку свідчать: копія договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 11.09.2013 року, копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2013 року № 9229484, копія договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 13.09.2013 року, копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.09.2013 року № 9347793. Згідно п. 3.3. договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 11.09.2013 року покупець [PERSON] повідомив, що 9/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами він купує за спільні кошти подружжя, і дружина покупця - [PERSON] надала свою згоду на зазначену купівлю за спільні кошти, що підтверджується поданою нею відповідною заявою, посвідченою приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай А.І., про що в реєстрі зроблено запис за № 1174. Відповідно до п. 3.3. договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 13.09.2013 року покупець [PERSON] повідомив, що 1/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами він купує за спільні кошти подружжя, і дружина покупця - [PERSON] надала свою згоду на зазначену купівлю за спільні кошти, що підтверджується поданою нею відповідною заявою, посвідченою приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай А.І., про що в реєстрі зроблено запис за № 1191. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 статті 61 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно статті 65 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою, а при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю є спільною сумісною власністю, при цьому, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними, а у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина і чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, вказаний спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами був придбаний подружжям [PERSON] в 2013 році за загальною ціною 60037,00 гривень за рахунок спільних коштів подружжя, які подружжя [PERSON] набуло під час їх спільного подружнього життя починаючи з 2002 року. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити. VІ. Розподіл судових витрат. Позивач просить судові витрати залишити у межах ним понесених.

Outcome: approved