Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 жовтня 2019 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/2739/19 із нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина. Шлюб між ним та відповідачем розірвано не було. Обставини, які слугували ухваленню вищевказаного рішення перестали існувати. [PERSON] із відповідачкою відновили сімейні відносини, спільно ведуть домогосподарство, мають спільний бюджет, разом виховують сина та дбають про його розвиток. Однак, 18.04.2019 року на підставі заяви [PERSON] ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/2739/19 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони на відчуження земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221284401:01:016:0008, площею 0,0105 га, кадастровий номер 3221284401:01:016:0009, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та належать на праві власності [PERSON] . 26 липня 2023 року відповідач звернулася до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою, якою просила державного виконавця зняти арешт із належного позивачу майна. 26.07.2023 року надійшла відповідь від державного виконавця, в якій останній зазначив, що підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника в межах виконавчого провадження № 60204667 або його частини є отримання виконавцем судового рішення, яке набрало законної сили про скасування заходів забезпечення позову. Позивач зазначає, що обтяження зазначених вище земельних ділянок, власником яких він є, створюють йому з відповідачем перешкоду вільно розпоряджатися своєю власністю. Ураховуючи викладене, позивач просить скасувати заходи забезпечення позову [PERSON] , вжиті постановою про відкриття виконавчого провадження № 60204667 від 04 жовтня 2019 року та скасувати заборону, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій слухання справи просив здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій слухання справи просила здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. У судове засідання представник третьої особи Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Обставини справи, що встановлені судом 18 квітня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/2739/19 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони на відчуження земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221284401:01:016:0008, площею 0,0105 га, кадастровий номер 3221284401:01:016:0009, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та належать на праві власності [PERSON] . До закінчення строку стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, забороненл будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221284401:01:016:0008, площею 0,0105 га, кадастровий номер 3221284401:01:016:0009, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та належать на праві власності [PERSON] . На підставі ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2019 року у справі № 361/2739/19 головним державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лопатинською Н.О. 04.10.2019 року відкрито виконавче провадження № 60204667. 01.11.2019 року постановою у виконавчому провадженні № 60204667 про закінчення виконавчого провадження головним державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лопатинською Н.О. постановлено виконавче провадження з примусового виконання ухвали № 361/2739/19 від 18.04.2019 року закінчити. 20.07.2021 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області в справі № 227/2496/20 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, яка продовжує навчання відмовлено. 14.12.2021 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області в справі № 227/2496/20 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення заборгованості по аліментам відмовлено. Відповідно до копії ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року, заяву [PERSON] про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконання, заінтересовані особи головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Києва), [PERSON] , Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] задоволено. Визнано такими, що не підлягають виконанню дублікати виконавчих листів, виданих 06.06.2017 року та 08.05.219 року. Відповідно до копії заяви від 26.07.2023 року, вбачається що [PERSON] зверталася до начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із проханням скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2019 року. Із копії відповіді відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.07.2023 року № 51075, вбачається, що відповідачу повідомили, що підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника в межах виконавчого провадження № 60204667 або його частини є отримання виконавцем судового рішення, яке набрало законної сили про скасування заходів забезпечення позову. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно з ч.1 ст.149, п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Разом із тим, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно з п.6 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19) зазначено, що: «19. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 20. Проте у цій справі з такою вимогою звернувся сам боржник, якому належить іпотечне майно. При цьому з матеріалів справи не вбачається існування спору щодо права власності на це майно у іншої, крім ПрАТ «Компанія «Райз», особи. Тобто посилання останнього у позовній заяві на норми цивільного законодавства щодо захисту права власності не заслуговують на увагу, оскільки ним не визначено особи, яка порушує це право, що свідчить про відсутність спору про право. 21. Статтею 14 ГПК України передбачений принцип диспозитивності господарського судочинства, який передбачає позицію позивача щодо вибору способу захисту з урахуванням тієї обставини, що роль суду зведена до організації господарського процесу, сприяння реалізації прав учасників процесу та контролю за виконанням ними законодавчо визначених обов`язків, і суд не повноважний визначати спосіб захисту без відповідного звернення зацікавленої особи, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 22. Натомість, з урахуванням відсутності у цій справі доказів, що підтверджують на виконання якого виконавчого документа приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 56342146, слід зазначити про право ПрАТ «Компанія «Райз» звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавців та посадових осіб державної виконавчої служби в порядку частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якщо цей виконавчий документ виданий на виконання судового рішення, або - до адміністративного суду в порядку частини другої цієї ж статті, якщо він виданий на виконання рішення іншого органу». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) зроблено висновок, що: «боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України». Із наведених обставин справи вбачається, що арешт накладено на майно [PERSON] , який є боржником у виконавчому провадженні, а тому він не може виступати позивачем у даній справі та така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, оскільки в цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Крім того,\~ураховуючи те,\~що арешт\~накладений на\~підставі ухвали\~Броварського міськрайонного\~суду Київської\~області від\~18\~квітня 2019\~року,\~якою задоволено\~заяву [PERSON] \~про забезпечення\~позову,наведені обставини свідчать про відсутність підстав для скасування арешту майна [PERSON] до скасування заходу забезпечення позову. Позивач обрав неналежний спосіб захисту права, адже йому слід звернутись до суду з заявою про скасування заходу забезпечення позову в порядку, передбаченому ч.1 ст.158 ЦПК України, а не шляхом пред`являння позову про зняття арешту з майна. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає, що підстави для скасування арешту майна позивача відсутні, тому в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed