Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

До Дарницького районного суду міста Києва звернулася позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] , в обґрунтування якого зазначила, що 11.11.2011 з відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1028. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них різні погляди на життя, не могли знайти порозуміння при вирішенні сімейних проблем, спільне проживання і шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведуть, строку на примирення просить не надавати, шлюб існує формально, таким чином збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксації не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 33). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 11.11.2011 сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1028, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.11.2011 серії [NUMBER] (а.с. 25). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.03.2010 серії [NUMBER] (а.с. 16). Одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них різні погляди на життя, вони не могли знайти порозуміння при вирішенні сімейних проблем, спільне проживання і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведуть, строку на примирення позивач просить не надавати, шлюб існує формально, таким чином збереження шлюбу є неможливим і суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Клопотання про зміну прізвища на дошлюбне від позивача до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З копії квитанції про сплату судового збору вбачається, що за пред`явлення даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн (а.с. 4, 5). Позов задоволено на 100%, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved