Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої з поміж іншого майна входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій [INFO] матері [PERSON] [PERSON] . У Другій Лубенській державній нотаріальній конторі на майно померлого [PERSON] відкрито спадкову справу №170/2018, згідно матеріалів якої спадкоємцем за законом є дружина померлого [PERSON] . Сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.12.2014 року, встановлено, що спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] є її син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, в тому числі і житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті його матері. Разом з тим, державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К., після вивчення поданих [PERSON] документів на оформлення спадкового майна, встановлено, що правовстановлюючі документи на спадковий вищевказаний будинок, тобто документи, які б підтверджували належність зазначеного житлового будинку спадкодавцеві у спадкоємця відсутні. Відповідно до постанови державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з тим, що у неї відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане майно. Такими діями було порушено право позивача щодо набуття прав власності в порядку спадкування. У зв`язку з цим позивачка змушена звернутись до суду з позовною заявою\~до\~Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилися. Представник позивача надала заяву до суду про розгляд справи без участі позивача. Позовні вимоги підтримують. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечують. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що будинок с.Окіп побудували в дідусь з бабусею та татом. Після смерті дідуся будинок став належати бабусі [PERSON] . Бабуся жила там весь час, а в останні її роки, оскільки вона хворіла, то вони переїхали до неї і жили всі разом. Після смерті бабусі вирішили не оформлювати будинок, оскільки він і так належав батькові. У бабусі з дідусем були ще дочка і син, але вони не претендували на будинок, оскільки ми всі там жили. Син дідуся з бабусею проживає десь в росії, а донька також десь виїхала, останнього разу її бачили після смерті батька в 2017 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає свекруху позивачки. В селі Окіп вона проживала до 16 років, приїжджала в село кожного тижня до смерті матері. [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] . Часто бачила позивачку за цією адресою. В будинку проживала [PERSON] з чоловіком. Чоловік раніше помер, а вона років 20-25 тому. Родичі приїжджали, позивачка із своєю сім`єю. На питання головуючої, повідомила, що єдиної господинею в будинку була [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживала в с. Окіп від народження 1960 до 1992 року. Знає сім`ю [PERSON] , живуть майже на одній вулиці. Будинок будували [PERSON] з її чоловіком. У них в сім`ї троє дітей, найстарший син помер, ще є донька та син. [PERSON] доглядав син позивачки, він проживав з нею до смерті. Позивачка із своєю сім`єю постійно їздили до [PERSON] , вели господарство. До 2002 року коли померла [PERSON] інших хазяїв не бачила. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 05.12.2017 року (а.с.10). Родинні відносини позивачки з померлим підтверджуються - свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] від 03.11.1973 року, актовий запис №428 (а.с.9). Після смерті чоловіка позивачки відкрилась спадщина до складу якої з поміж іншого майна входить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на вказане домогосподарство виникло за її життя шляхом внесення відповідного запису в погосподарську книгу №2 на 2001-2005 рр Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Даний факт підтверджується витягом з погосподарської книги (номер об`єкта погосподарського обліку 149) витяг зареєстровано 20.09.2022 року №18-10/16/69 Старостою Тишківського старостинського округу (а.с.24). Державна реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не була проведена. Дана обставина підтверджується\~Довідкою\~КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 19.09.2023 року №989 (а.с.21). Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.12.2014 року, визнано за \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~право власності\~в порядку\~спадкування за\~законом \~після\~померлої [INFO] [PERSON] \~на земельну\~частку (пай)\~\~розміром 2,57\~в умовних\~кадастрових гектарах,\~без визначення\~\~меж цієї\~частки в\~натурі,\~розташованої на\~території Окіпської\~сільської ради\~Лубенського району\~Полтавської області,\~яка належала\~на підставі\~сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай),\~серія ПЛ\~№0269405\~від 05.03.1997\~року,\~зареєстрованого 15.03.1997\~року у\~книзі реєстрації\~сертифікатів на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~за №305. (а.с.25-26) 23.05.2018 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом (наявна копія спадкової справи №170/2018) (а.с.65-132). Сини померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від прийняття належних їм часток в спадщині відмовились (а.с.69-72, 80). 18 серпня 2023 року відповідно до постанови нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у позивача [PERSON] документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с. 132). Відповідно до висновку про вартість майна - будинку, розташованого за адресою\~ [ADDRESS] , вартість майна становить 62450 грн (а.с.36) Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Так, судом встановлено, що оскільки позивачка [PERSON] будучи спадкоємцем за законом, прийняла спадщину за [PERSON] , оскільки в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини, не відмовилася від спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч.2, ст. 392 ЦК України). За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна в порядку, передбаченому ст. 1217 ЦК України, тобто за заповітом або за законом. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до витягу з погосподарської книги №2 на 2001-2005 рр. Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , побудований в 1984 році, головою сім`ї та членом домогосподарства є [PERSON] (а.с.24). Відповідно до копії довідки виданої виконавчим комітетом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 14.10.2022 року №14-18/10/113, останнім місцем реєстрації громадянки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , було с.Окіп Лубенського району Полтавської області. На час її смерті за цією адресою вона була зареєстрована одна (а.с.11 з.б.). Відповідно до копії технічного паспорта за реєстраційним номером ТІ01: [NUMBER] , виданого ТОВ «Техексперт-БТІ» до складу домоволодіння житлового будинку в [ADDRESS] входять: житловий будинок «А-1», сарай-гараж «Б», погріб «Г», вбиральня «Д», колодязь 1/2 ч. «№1» огорожа «№2,3» (а.с.18-20). У відповідності до абз. 20 ч. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Отже, враховуючи те, що позивачка протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved