Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА \~ \~ \~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про стягнення\~основного боргу\~за договором\~позики від\~18.08.2018\~року в\~розмірі 61180,00грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 18.08.2018 року укладено договір позики між [PERSON] та [PERSON] . За даним договором відповідачка отримала від позивача позику у розмірі 61180,00 грн. Відповідачка борг не повернула, тому позивач просить стягнути борг за договором позики у розмірі 61180,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надавала. Згідно ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. від 07.02.2023року, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Згідно договору позики від 18.08.2018року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] надав [PERSON] позику в сумі 61180,00 грн., строком до 18.04.2019 року. ОЦІНКА СУДУ Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 18.08.2018 року укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] надав [PERSON] позику в сумі 61180,00 грн., строком до 18.04.2019 року. Проте своїх зобов`язань за вказаним договором відповідачка не виконала. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Надана суду позивачем розписка підтверджує той факт, що між сторонами по справі було укладено договір позики згідно якого відповідачка отримала у позивача в борг 61180,00 грн., на підтвердження якого було складено розписку. Таким чином, факту порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань за договором позики щодо своєчасної, у погоджений сторонами строк, виплати суми позики є доведеним, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. НОРМИ ПРАВА Згідно ч. 1\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та 2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17. Так судом встановлено, що 18.08.2018 року [PERSON] підписана розписка про отримання нею від позивача у борг суми 61180,00 грн., яку вона зобов`язується повернути до 18.04.2019 року. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості за договором позики від 18.08.2018, укладеного між сторонами. Після укладення цього договору позивач всі обов`язки, передбачені договором виконав, а відповідач взагалі не виконала свої зобов`язання. В результаті чого утворилася заборгованість. Оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, сума позики ним досі не повернута, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту. При викладених обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення суми позики підлягають задоволенню. Оскільки відповідачка не довела належними та допустимими доказами свої доводи щодо сплати боргу за договором позики тому суд стягує борг відповідно до заявлених позовних вимог. Згідно\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved