Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

у грудні 2021 року позивач звернувся з цим позовом до суду. В обґрунтування позову вказав, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 878986, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 06 грудня 2006 року [PERSON] (в подальшому позивач, Орендодавець), на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0021, розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 10 березня 2012 року між позивачем та ТОВ «Агро-Віта 2000» (в подальшому відповідач-1, Орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру (надалі «Договір оренди»), зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за реєстраційним № 11670484 від 16 жовтня 2015 року. За Договором оренди Орендодавець надав Орендареві в строкове, платне користування земельну ділянку кадастровий номер 1223281000:02:005:0021 терміном на сім років. Сторони погодили нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 72 212,00 грн. За Договором оренди відповідач-1 зобов`язався сплачувати позивачеві щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,0 відсотки від грошової оцінки землі, що становить 2 889,00 грн на рік, а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби позивача, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га і сплатити за позивача відсоток з доходів фізичних осіб, нарахованих на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку встановленому законодавством. Крім того, Орендар зобов`язався надати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім`ї у розмірі та в порядку, установленому Орендодавцем. Строк видачі орендної плати: до 31 грудня поточного року. Абзацом 5 пункту 5 Договору Сторони обумовили, що розрахунки за орендною платою, за спільною згодою, можуть бути виконані у натуральній та інших формах. Відповідно до п. 9 Договору Сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення. 24 листопада 2016 року між позивачем та відповідачем-1 укладено Додаткову угоду без номеру до Договору оренди земельної ділянки (надалі - Додаткова угода від 24 листопада 2016 року), за якою Сторонами вирішено внести зміни до Договору оренди в цілому, виклавши його у новій редакції. У відповідності до п. 2.1, 2.2, 2.3, 3.1 Договору оренди з урахуванням Додаткової угоди від 24 листопада 2016 року, позивач надав відповідачеві в строкове, платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,100 га, кадастровий номер 12223281000:02:005:0021, яка розташована на території Василівської сільської ради, терміном до 31 грудня 2029 року з моменту державної реєстрації договору. Відповідно до п. 4.1. вказаного Договору відповідач-1 зобов`язався сплачувати позивачеві щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 6,5 відсотка від нормативної грошової оцінки землі, що становить 7 033,96 грн. Пунктами 4.2, 4.3 зазначеного Договору встановлено, що Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі попередньої заяви Орендодавця, а також утримує із орендної плати, визначеної п. 4.1 Договору, податки (збори), передбачені чинним законодавством. Строк видачі орендної плати: до 31 грудня поточного року (п. 4.6). Пунктом 2.5 вказаного Договору, сторонами погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 108 214,80 грн. 29 березня 2018 року між [PERSON] , ТОВ «Агро-Віта 2000» та ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» (надалі відповідач-2, Новий орендар) укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі та Додаткової угоди від 24 листопада 2016 року (надалі - Додаткова угода від 29 березня 2018 року). Відповідно п. 1 Додаткової угоди від 29 березня 2018 року зі згоди позивача, яка виражається шляхом підписання даної Угоди), відповідач-1 передає, а відповідач-2 приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. Вирішено змінити п. 2.5, 3.1, 4.1 Договору оренди землі виклавши його в новій редакції: внесені зміни до п. 2.5 Додаткової угоди від 24 листопада 2016 року, а саме: «нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 108 214,80 грн.» (п. 4.1 угоди); внести зміни в п. 3.1 Додаткової угоди від 24 листопада 2016 року, виклавши його у новій редакції: «Договір діє до 31 грудня 2029 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем» (п. 4.2 угоди); внести зміни в абзац 4 п. 4.1 Додаткової угоди від 24 листопада 2016 року, виклавши його у новій редакції: «4.1. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховую Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 8 116,11 грн, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем. Із цієї орендної плати, передбаченої п. 4.1 Договору Орендарем, як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України» (п. 4.3 угоди). Крім того, п. 7 Додаткової угоди від 29 березня 2018 року установлено, що вона є невід`ємною складовою частиною Договору оренди землі. Позивач указує, що умови п. 4.2 Додаткової угоди від 24 листопада 2016 року залишились незмінними та фактично продовжують діяти. Він підтверджує підписання ним даної Додаткової угоди від 29 березня 2018 року, оскільки був вимушений її підписати, оскільки відповідач-1 відмовлялося сплачувати заборгованість по орендній платі, надавати послуги з безкоштовного обробітку присадибної ділянки та поставки соломи, наполягало на переукладені договору з новим орендарем - ТОВ «АП «Придніпровське» (яке є порідненим з відповідачем-1 підприємством). Відповідач-2 обіцяло погасити всю наявну заборгованість по договору та в подальшому належним чином виконувати договірні зобов`язання в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати у грошовій формі, здійснювати оранку та культивацію присадибної земельної ділянки та завезення соломи. Позивач указує, що в наступному відповідач-1 заборгованість з орендної плати не виплатив, ТОВ «АП «Придніпровське» також не бажає виплачувати кошти, які заборговані позивачу відповідачем-1. Зазначає, що укладений Договір оренди земельної ділянки до 29 березня 2018 року визначав три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 6,5 % від грошової оцінки землі; безкоштовна поставка 1 тони соломи до садиби Орендодавця; оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. З 2018 року орендна плата була встановлена в розмірі 7.5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 116,11 грн. На момент звернення позивача до суду відповідачі-1, -2 не провели в повній мірі розрахунок за оренду землі в грошовій формі з урахуванням індексації вартості земельної ділянки, у останніх існує заборгованість із виплати орендної плати з 2017 року. Позивачем неодноразово в період з 2017 року по 2020 рік подавались відповідачеві-2 заяви про виплату орендної плати як грошовій так і в натуральній та відробітковій формі, але відповідач-2 жодного разу відповіді та послуг не надав. Даний вид орендної плати для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що позивач має підсобне господарство (утримує велику рогату худобу, свиней, птицю та іншу худобу) та присадибну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в територіальних межах Орендаря, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання, а також реалізує її надлишки. Саме за рахунок ведення особистого селянського господарства позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції). Позивач указує на те, що до 2016 року відповідачем-1 регулярно надавались послуги по обробітку землі та поставці соломи, а з 2017 року такі послуги не надаються. Позивач неодноразово звертався, як письмово так і усно до відповідача-2 з вимогою надати інформацію про нарахування орендної плати, розміру утриманих податків, та суми заборгованості, а також вимагала погасити наявну заборгованість, компенсувати витрати по обробітку землі та поставці соломи, але відповідач відмовляв, мотивуючи це тим, що товариство знаходиться в скрутному фінансовому становищі, крім того з 2017 року орендна плата збільшена, порівняно з тією, яка передбачена договором, обробіток присадибної ділянки (оранка, культивація) та поставка соломи є безкоштовними, а тому не підлягають обов`язковому виконанню з боку товариства. Також відповідач-2 зазначив про те, що, якщо позивач буде наполягати на терміновому погашенні заборгованості та вимагати проведення обробітку землі й поставці соломи, то відповідач-2 здійснить перерахунок орендної плати відповідно до розміру, який вказаний в Договорі, а надлишок сплаченої орендної плати в грошовій формі буде зараховано, як оплату за наступні періоди без урахування індексації вартості землі та збільшеного відсотку. Також позивач просив стягнути з відповідачів, з кожного окремо, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 6\~250,00 грн та витрати понесені на сплату судового збору по 454,00 грн. Постановленою судом ухвалою від 31 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Постановленою судом ухвалою від 09 червня 2022 року витребувано докази від відповідача-2. 23 червня 2022 року судом отримано письмові пояснення, в яких відповідач-2 заперечив проти вимог позову. Визнав укладення основного договору та додаткових угод від 24 листопада 2016 року, від 29 березня 2018 року. Обґрунтовуючи заперечення, вказує на те, що ТОВ «АП «Придніпровське» з 2018 року виконувало всі умови Договору з урахуванням Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року, вчасно нараховувало та сплачувало орендну плату за користування земельною ділянкою, належною позивачу. Твердження позивача про примус до підписання Додаткової угоди від 29 березня 2018 року не відповідає дійсності, оскільки проект Додаткової угоди погоджений всіма сторонами, які її підписали, жодного тиску з боку відповідачів на позивача ТОВ «АП «Придніпровське» не помітило, підписання Додаткової угоди пройшло в спокійній обстановці, без тиску однієї з сторін на іншу. Підтвердженням виплат ТОВ «АП «Придніпровське» орендної плати в повному обсязі позивачу є відомості на виплату готівки та платіжні доручення. Докази надані відповідачем-2 підтверджують виплату орендної плати позивачу в повному обсязі, а твердження позивача щодо заборгованості відповідача-2 не обґрунтовані. Розрахунок заборгованості не наданий до позовної заяви. Зазначає, що позивач хибно вважає, що безкоштовна поставка соломи - це натуральна форма орендної плати, а оранка та культивація присадибної ділянки - відробіткова форма орендної плати. Не проведення зазначених безкоштовних послуг не тягне за собою компенсацій (яку вимагає позивач) у грошовому виразі. Крім того, за відсутності поданих письмових заяв Орендодавця, Орендар не міг знати про потребу в зазначених безкоштовних послугах та проводити їх. Умовами Додаткової угоди від 29 березня 2018 року не передбачені інші форми орендної плати крім грошової форми, а п.4.3 Додаткової угоди від 29 березня 2018 року врегульовано п.4.1 та 4.2. Додаткової угоди 24 листопада 2016 року в новій формі. Щодо витрат на правову допомогу, вказує на незначну складність справи. Зазначає, що обсяг поданих процесуальних документів не співмірний з загальним гонораром адвоката, а попередній розрахунок надання послуг адвокатом є завищеним та необґрунтованим. 11 жовтня 2022 року судом отримано відповідь позивача на письмові пояснення. У відповіді позивач указує на неналежність поданих доказів відповідачем-2 через те, що у власності позивача перебувають дві земельні ділянки: площею 3,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0021 та площею 3,170 га, кадастровий номер 1223281000:01:005:1022. Усі земельні ділянки передані в оренду відповідачу-1, а потім відповідачу-2. У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 183/2778/21, предметом якої є розірвання договору оренди земельної ділянки 1223281000:01:005:1022 з причин систематичності невиконання його умов, у частині сплати орендної плати у натуральній та відробітковій формах, а також неповноти та несвоєчасності виплати орендної плати у грошовій формі. Надані відповідачем-2 докази виплати орендної плати стосуються іншої земельної ділянки, на що вказує дата виплати та характерні особливості складання документів. У період, що припадає на момент укладення Договору оренди земельної ділянки та до 2020 року офіційною адресою юридичної особи відповідача-1 - ТОВ «Агро-Віта 2000» була: 03115, м. Київ, прос. Перемоги, 121-В, але фактично виробничі потужності знаходились у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де розташовувалось рухоме та нерухоме майно ТОВ «Агро-Віта 2000», його наймані працівники. Саме у період з 2020 року до 2021 року проведено державну реєстрацію зміни місцезнаходження юридичної особи відповідача-1 за адресою: 51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10. Відповідач-2 є порідненим з відповідачем-1, а також ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» підприємством, створеним, здебільшого, з метою виведення активів ТОВ «Агро-Віта 2000». Крім того, відповідач-2 повністю функціонує на виробничих потужностях ТОВ «Агро-Віта 2000» та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, власного рухомого та нерухомого майна не має. На момент укладання тристоронньої Додаткової угоди від 29 березня 2018 року, відповідачем-1 своїм орендодавцям, у тому числі і [PERSON] роз`яснено про те, що укладання такого роду угод є формальним, спрямованим виключно на заміну юридичної особи - орендаря без зміни істотних умов договору. Водночас необхідність укладання такого роду угод супроводжувалось погрозами відмови відповідача-1 від сплати заборгованості по орендній платі, а також надання послуг з безкоштовного обробітку присадибної ділянки та поставки соломи за минулий період та у майбутньому у разі відмови від її підписання, а також обіцянкою погашення відповідачем-2 всієї наявної заборгованості по договорам та в подальшому належного виконання договірних зобов`язань в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати, як у грошовій, натуральній та відробітковій формах. Для стимулювання орендодавців, у тому числі і [PERSON] до підписання тристоронніх угод про заміну сторони - орендаря в орендних зобов`язаннях за Додатковою угодою № б/н від 29 березня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі та Додаткової угоди від 24 листопада 2016 року було передбачено мотиваційну, одноразову виплату в грошовій формі без зазначення її розміру. Позивач звертався із заявами про здійснення оранки і культивації присадибної земельної ділянки, а також здійснення поставки соломи: у 2018 році - 03 квітня 2018 року; у 2019 році - 02 березня 2019 року; у 2020 році - 20 березня 2020 року. Вказує, що процедура подачі заяв на обробіток земельної ділянки, а також поставки соломи не визначена умовами договору та не передбачає їх реєстрацію відповідачами. Відповідачем-2 свідомо не надано суду доказів звернення позивача із заявами на здійснення обробітку присадибної земельної ділянки, а також про поставку соломи за вищезазначений період. Процедура подачі вищезазначених заяв побудована наступним чином. У с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області знаходилась довірена особа відповідача-2 - [PERSON] , яка до 2021 року перебувала у трудових відносинах з останнім та була уповноважена приймати відповідні заяви від орендодавців, які потім формувала за їх списками та передавала відповідачу-2. З 2021 року [PERSON] припинила трудові відносини з відповідачем-2, а тому орендодавці, у тому числі і позивач, починаючи з цього часу, почав звертатись на пряму до відповідача-2 із зазначеними заявами, однак останні відмовлялись їх приймати, мотивуючи необхідністю їх направлення засобами поштового зв`язку. Таким чином, відповідачем навмисно створені несприятливі умови для реалізації права орендодавців, у тому числі і позивача, на отримання орендної плати у натуральній та відробітковій формах, як передбачено умовами договору. 01 листопада 2022 року відповідачем-2 надано заперечення, відповідно до яких представник посилається на належність та допустимість наданих ним доказів, невірне розуміння позивачем фактичних обставин. Перебування у власності позивача інших земельних ділянок, окрім ділянки з кадастровим номером 1223281000:01:005:1021, не впливає на розгляд справи та не є предметом спору у цій справі. Процедура подання письмових заяв загальновідома для Орендодавців. Письмові заяви з безкоштовних послуг подаються безпосередньо за місцезнаходженням Товариства, якщо такої можливості у Орендодавця немає, такі заяви надсилаються засобами поштового зв`язку «Укрпошта» з оформленням листа з описом-вкладення. Позивач жодного разу не звертався до ТОВ «АП «Придніпровське» за інформацією щодо нарахування орендної плати в письмовій формі, не звертався до Товариства з письмовою заявою про надання йому послуг по обробітку землі та поставці соломи відповідних заяв від позивача не надходило та не зареєстровано на підприємстві. Вказує, що арифметичні підрахунки сум виплаченої орендної плати вказують на виплату орендної плати позивачу відповідачем-2 в повному обсязі за спірним договором. 29 грудня 2022 року позивачем подано письмове заперечення проти поданих відповідачем доказів з підстав їх недопустимості. Постановленою судом ухвалою від 13 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 20 червня 2023 року відповідачем-2, в порядку ст. 222 ЦПК України, подано клопотання про долучення доказів у справі, в якому відповідач-2 просив поновити строк для подання таких доказів. Постановленою судом ухвалою від 11 липня 2023 року поновлено строк та долучено докази у справу. 26 липня 2023 року стороною позивача подано заперечення проти поданих відповідачем доказів, у якому представник позивача вказував на неналежність доказів з огляду на їх зміст. В судових засіданнях 20 листопада 2023 року досліджено оригінали доказів, поданих представником відповідача-2, 20 грудня 2023 року оглянуто матеріали цивільної справи № 183/2778/21. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що докази, надані відповідачем-2 в обґрунтування виплати орендної плати враховані в справі № 183/2778/21 в якості доказів виплати орендної плати по іншому договору оренди. Зазначив про неузгодженість пунктів договору оренди та Додаткових угод до нього, в тому числі і щодо об`єму поставки соломи після Додаткової угоди від 29 березня 2018 року. Послався на протиправність дій відповідача-2 щодо свідомого ухилення від виконання обов`язків за Договором оренди. Наполягав на наявності заборгованості за Договором оренди за 2017 рік, 2018 2020 роки, ненадання відповідачем-2 доказів сплати орендної плати позивачу та свідоме створення відповідачем-2 перешкод позивачу в реалізації права на отримання послуг з оранки та культивації, поставки соломи шляхом приховування доказів прийняття заяв позивача про надання послуг. Звертав увагу на порушення форми складання платіжних документів відповідачем-2, не підтвердження поданими доказами цільового спрямування виплат. Наголосив на тому, що основною підставою позову є саме невиконання відповідачами обов`язку, передбаченого Договором оренди щодо надання безкоштовних послуг, включених до складу орендної плати умовами договору, оскільки саме ця підстава була для позивача головною при виборі контрагента для укладення договору оренди земельної ділянки. Також вказував на недопустимість та неналежність поданих відповідачем-2 доказів, порушення строку їх подачі. Представник відповідача-2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав, указаних у відзиві та запереченнях. Вказала на належність та допустимість доказів, зазначила про виплату орендної плати позивачу за вирахуванням податку на прибуток та військового збору, наполягала на тому, що передбачені в договорі оранка та культивація, поставка соломи є додатковими безкоштовними послугами. Зазначила про відсутність доказів на підтвердження звернення позивача до відповідача-2 за отриманням безкоштовних послуг та доказів на підтвердження посилань про обмеження такого права відповідачем-2. Вказала на відсутність передачі відповідачем-1 відповідачу-2 доказів заборгованості перед позивачем та наявності такої заборгованості з огляду на зміст Додаткової угоди від 29 березня 2018 року. Представник відповідача-1 ТОВ «Агро-Віта 2000» у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Підстави неявки представника суду не відомі. Клопотань, заяв не направляв. З урахуванням повторності неявки представника відповідача-1, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заяви по суті спору та заяви з процесуальних питань, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, оглянувши оригінали доказів, наданих стороною відповідача-2, дослідивши докази, наявні у справі № 183/2778/21 суд висновує таке. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України). За положеннями ст. 77 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частинами 2 4, 8, 9 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до частин 2, 6 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Як підтверджено матеріалами справи, відповідно до засвідченої копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 878986, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 06 грудня 2006 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0021, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області /а.с.17, 18-19/. 10 березня 2012 року між позивачем, як Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000», як Орендарем укладено Договір оренди землі, без номеру, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за реєстраційним № 11670484 від 16 жовтня 2015 року. /а.с.20-21, 23/. Відповідно до п. 1, 2, 2.1, 2.2, 4 Договору позивач надав відповідачеві-1 в строкове, платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0021, розташовану на території Василівської сільської ради, терміном на сім років. Пунктом 3 Договору Сторони погодили нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 72 212,00 грн. Відповідно до п. 5 Договору відповідач-1 зобов`язався сплачувати позивачеві щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі чотири відсотки від грошової оцінки землі, згідно з Указом Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13 вересня 2002 року та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянко та земельних часток (паїв)», що становить 2 889,00 грн, а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби позивача, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га та сплатити за позивача податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку встановленому законодавством. Абзацом 4 пункту 5 Договору оренди визначено, що за окремим додатковим погодженням сторін орендна плата може вноситися Орендарем також у одній із наступних форм та розмірів: або у натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів за вартістю, яка відповідає розмірі орендної плати у грошовій Формі, або відробітковій формі, за якою види, обсяги, строки і місце надання послуг, види, обсяги та строки і місце виконання робіт визначаються та погоджуються за усною домовленістю сторін й підтверджуються актами передачі-прийняття виконаних робіт чи наданих послуг, підписання яких сторонами і є таким додатковим погодженням. Відробіткова форма, оцінена у гривнях, не повинна перевищувати розмір грошової, згідно з цим Договором. Форми орендної плати при виплаті можуть бути поєднані (комбінована форма) в межах суми, що не перевищує розмір грошової форми орендної плати. Обчислення орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації (п. 6). Строк видачі орендної плати: до 31 грудня поточного року (п. 7). Розмір орендної плати може переглядатися за ініціативою однієї зі сторін 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених Договором, зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану земельної ділянки не з вини Орендаря, в інших випадках, встановлених законом (п. 8). Відповідно до п. 9 Договору Сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення. На виконання договору сторонами складено Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі та її приймання передачу, відповідно до якого позивач передав відповідачу-1 земельну ділянку за договором оренди /а.с.22/. 24 листопада 2016 року між позивачем та відповідачем-1 укладено Додаткову угоду, без номеру, до Договору оренди землі, зареєстровану 17 липня 2017 року /а.с.24-26, 27/, за якою Сторонами вирішено внести зміни до Договору оренди в цілому, виклавши його у новій редакції. Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.3, 3.1 Договору оренди з урахуванням Додаткової угоди від 24 листопада 2016 року позивач надав відповідачеві в строкове, платне володіння і користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,100 га, кадастровий номер 12223281000:02:005:0021, яка розташована на території Василівської сільської ради, терміном до 31 грудня 2029 року. Сторони погодили нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 108 214,80 грн (п.2.5). За п. 4.1 Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 6,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання Договору, що складає 7 033,96 грн за рік оренди. Пунктом 4.2 узгоджено, що Орендар "проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0.40 га в територіальних межах Орендаря, на підставі попередньої заяви Орендодавця. За п.4.3 із орендної плати, передбаченої п. 4.1 Договору Орендарем, як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. За п. 4.4 за згодою Сторін розрахунки щодо орендної плати можуть також здійснюватись у: натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів, у кількості або вартістю, яка є пропорційною до розміру орендної плати у грошовій формі (з врахуванням умов п.4.3. даного Договору). Номенклатура товарної продукції, що підлягає видачі узгоджується сторонами додатково. Передача продукції в рахунок орендної плати оформлюється відповідними документами (актами, відомостями та ін.); в іншій формі, що визначається та погоджується сторонами додатково. За абз. 3 п. 4.5 в разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації, що діє в рік фактичної виплати, в подальшому - розмір орендної плати за роки, за які була здійснена виплата орендної плати, в майбутньому не індексується. За п. 4.6 Орендна плата, сплачується Орендарем Орендодавцю до 31 грудня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через Орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій Сторонами. Орендна плата може бути перерахована Орендодавцю як Орендарем, так і за його дорученням третьою особою, що буде належним виконанням умов даного Договору. Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених Договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з виші Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п. 4.7). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня (п. 4.8). Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати (абз.4 п. 9.1). Орендар зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні за цим Договором орендні платежі (абз.5 п. 9.4). 29 березня 2018 року між [PERSON] , ТОВ «Агро-Віта 2000» та ТОВ «АП «Придніпровське», укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі № б/н та додаткової угоди від 24 листопада 2016 року /а.с.28/. Відповідно п. 1 Додаткової угоди від 29 березня 2018 року зі згоди Орендодавця, яка виражається шляхом підписання даної Угоди), Орендар (ТОВ «Агро-Віта 2000») передає, а Новий орендар (ТОВ «АП «Придніпровське») приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. Відповідно до п.4.1 Додаткової угоди від 29 березня 2018 року Сторони домовились, окрім іншого, внести наступні зміни/доповнення в Договір оренди та додаткової угоди від 24 листопада 2016 року: 4.1. Внести зміни до п. 2.5 додаткової угоди від 24 листопада 2016 року, а саме: нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 108 214,80 грн; 4.2. Внести зміни в п. 3.1 додаткової угоди від 24 листопада 2016 року, Розділу «Строк дії договору» та викласти його у наступній редакції: «3.1. «Договір діє до 31 грудня 2029 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем; 4.3. Внести зміни в абзац 4 п. 4.1 Додаткової угоди від 24 листопада 2016 року, Розділу «Орендна плата» та викласти його в наступній редакції: «4.1. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 відсотків від нормативно-грошової оцінки землі, що становить 8 116,11 грн, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0.40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем. Із цієї орендної плати, передбаченої п. 4.1. Договору Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Орендар також здійснює одноразову виплату в грошовій формі в розмірі ___ грн. __ коп. з урахування ПДФО та військового збору в момент підписання даної Додаткової угоди. В договорі вказано, що Договір діє в подальшому з врахуванням змін та доповнень, внесених даною Угодою. Інші умови Договору, не змінені даною Угодою є дійсними та обов`язковими для виконання Сторонами. На виконання Додаткової угоди від 29 березня 2018 року сторонами складено акт приймання передачі об`єкта оренди /а.с.29/. Додаткова угода від 29 березня 2018 року зареєстрована 04 червня 2018 року /а.с.30/. З копії довідок старости Василівського старостинського округу Губиниської селищної ради від 22 квітня 2021 року № 220 та від 22 грудня 2021 року № 634 вбачається наявність у господарстві [PERSON] орної землі площами 0,27 та 0,31 га /а.с.31, 32/. Судом також досліджено надані відповідачем у засвідчених копіях, та наявні в матеріалах цивільної справи № 183/2778/21 докази виплати орендної плати (платіжні доручення, видаткові касові ордери, відомості на виплату готівки, відомість) та досліджено надані представником відповідача-2 в судовому засіданні їх оригінали, з яких вбачається, що за період 2018-2021 роки позивачем фактично отримано від відповідача-2: у 2018 році 10 804,82 грн, з яких: -28 березня 2018 року 871,00 грн та 871,00 грн (відомість на виплату готівки № 00000000339 та вставний аркуш до неї за №№ 12 та 13). В примітках до підстав виплати вказано Договір ОЗ № [PERSON] від 10.03.2012 № 21 та № 1022 /а.с.87, 102/; -28 березня 2018 року 1 500,00 грн (відомість на виплату готівки № 00000000354 та вставний аркуш до неї за №12). В примітках до підстав виплати вказано Договір ОЗ № [PERSON] від 10.03.2012 № 21 /а.с.86, зворот, а.с.103/; -03 липня 2018 року 570,00 грн (видатковий касовий ордер, відомість на виплату готівки № 1666 та вставний аркуш до неї № 46). В примітках до підстав виплати вказано Договір ОЗ № [PERSON] від 01.01.2018 /а.с.86, 88/; -02 жовтня 2018 року (відомість на видачу в рахунок орендної плати за 02 жовтня 2018 року кукурудзи) на суму 3675,00 грн /а.с.125/; -24 листопада 2018 року 1 140,00 грн (відомість на виплату готівки № 2513 та вставний аркуш до неї за № 23). В примітках до підстав виплати вказано Договір ОЗ № [PERSON] від 01.01.2018. У відомості міститься примітка, що за цією відомістю виплачено нуль гривень 00 копійок /а.с.84/. При дослідженні оригіналу встановлено наявність виправлення в графі «За цією відомістю виплачено гривень № рукописним текстом: «125438,00 грн»; -30 листопада 2018 року 2 177,82 грн (відомість на виплату готівки № 00000003799 та вставний аркуш до неї). Відомість на виплату готівки не містить підпису в графі «Перевірив бухгалтер». В примітках до підстав виплати вказано Договір ОЗ № [PERSON] від 10.03.2012 /а.с.85/. При дослідженні оригіналу відомості на виплату готівки № 00000003799 встановлено наявність підпису в графі «Перевірив бухгалтер»; у 2019 році 08 лютого 2019 року 17 420,00 грн (відомість на виплату готівки № 00000000447 та вставний аркуш до неї за №№ 2 та 3). В примітках до підстав виплати вказано Договір ОЗ № [PERSON] від 10.03.2012 /а.с.89/; у 2020 році 15 500,00 грн 03 вересня 2020 року з призначенням платежу: «виплата орендної плати за 2020 рік [PERSON] » на підставі платіжного доручення № 609294232 /а.с.80/; у 2021 році 17 422,58 грн 10 червня 2021 року з призначенням платежу: «орендна плата по договору оренди землі за 2021 рік, [PERSON] » на підставі платіжного доручення № 1412513256 /а.с.81/. Також, при дослідженні матеріалів справи № 183/2778/21 встановлено наявність поданих у засвідчених копіях відомості на виплату готівки № 1666, №00000000354, №00000000339, 00000000447 зі вставними аркушами, платіжних доручень № 609294232 та № 1412513256 /м.с. № 183/2778/21 а.с.127-129, 131-133/. Крім того, вбачається, що 17 серпня 2018 року за відомістю на виплату готівки № 2274 та вставного аркушу до неї № 23) [PERSON] виплачено 6 533,00 грн. В примітках до підстав виплати вказано Договір ОЗ № [PERSON] від 10.03.2012 № 1022 /м.с. № 183/2778/21, а.с.130/. Також судом досліджені копії складених позивачем заяв на ім`я директора відповідача-2 про проведення оранки та культивації земельної ділянки та поставки соломи за адресою [ADDRESS] за 2018 2020 роки з підписами позивача /а.с.12, 13, 14/. Крім того, як установлено постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 183/2778/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки, [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 130019, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 09 грудня 2002 року, є власником земельної ділянки загальною площею 3,170 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:1022, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Судом установлено, що 10 березня 2012 року [PERSON] передав ТОВ "Агро-Віта 2000" в строкове, платне користування на правах оренди вищезазначену земельну ділянку площею 3,170 га (кадастровий номер 1223281000:02:005:1022), що було оформлено укладанням відповідного договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 24 листопада 2016 року між [PERSON] та ТОВ "Агро-Віта 2000" було укладено додаткову угоду № б/н до договору оренди без номеру щодо земельної ділянки площею 3,170 га (кадастровий номер 1223281000:01:005:1022). Дану додаткову угоду було зареєстровано державним реєстратором. За змістом цієї угоди сторонами було вирішено внести зміни до Договору оренди земельної ділянки в цілому, виклавши останній у новій редакції. 29 березня 2018 року між [PERSON] , ТОВ "Агро-Віта 2000" та ТОВ "АП "Придніпровське" було укладено додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до договору оренди землі та додаткової угоди від 24 листопада 2016 року. Із поданої відомості на виплату готівки № 1666 за 03 липня 2018 року неможливо встановити дійсні обставини справи в частині виплати позивачеві ТОВ "АП "Придніпровське" орендної плати, оскільки у такій відомості міститься посилання на договір від 01 січня 2018 року. Вказані в рішенні суду апеляційної інстанції відомості також підтверджуються наданими представником позивача в засвідчених копіях документами /а.с.64, 65-67, 68, 69, 70, 71/ та оглянутою в судовому засіданні справою № 183/2778/21. Вирішуючи вимоги позову суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Також, на підставі Закону № 340-IX від 05 грудня 2019 року до істотних умов договору оренди землі віднесено дату укладення. За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент внесення змін до Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Абзацом сьомим частини другої статті 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт. Абзацом п`ятим частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. За ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Так, Договором оренди з урахуванням Додаткових угод до нього передбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Як установлено судом, у Договорі оренди з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 24 листопада 2016 року та Додаткової угоди від 29 березня 2018 року п. 4.1 Договору викладено таким чином, що орендна плата у грошовій формі становить 7,5 відсотків від грошової оцінки землі 8 116,11 грн. Нормами п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено особливості нарахування (виплати) та оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм). Так, пп. 170.1.1 п. 170.1 ПК України визначає, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. П.п.170.1.4 п. 170.1 ст. 170 ПК України вказує, що доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Якщо орендар є фізичною особою, яка не є самозайнятою особою, особою, відповідальною за нарахування та сплату (перерахування) податку до бюджету, є платник податку орендодавець (абз.1 пп. 170.1.5 п. 170. 1 ст. 170 ПК України). Відповідно до п. 167.1 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. За п. 168.1.1, 168.1.4 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох операційних днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). Згідно зі ст. 22, 23, 24, 25, 29 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку. Базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання. База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо. У випадках, передбачених цим Кодексом, один об`єкт оподаткування може утворювати кілька баз оподаткування для різних податків. У випадках, передбачених цим Кодексом, конкретна вартісна, фізична або інша характеристика певного об`єкта оподаткування може бути базою оподаткування для різних податків. Одиницею виміру бази оподаткування визнається конкретна вартісна, фізична або інша характеристика бази оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку. Одиницею виміру бази оподаткування визнається конкретна вартісна, фізична або інша характеристика бази оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку. Одиниця виміру бази оподаткування є єдиною для розрахунку і обліку податку. Одній базі оподаткування повинна відповідати одна одиниця виміру бази оподаткування. Ставкою податку визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування. Обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів. Тобто, орендна плата включається до загального оподатковуваного доходу фізичної особи - орендодавця. Податковим агентом є орендар, на якого покладено обов`язок утримувати з орендної плати прибутковий податок та вносити його до бюджету. За таких обставин, ПДФО нараховується на суму, вказану в Договорі оренди, а позивачу виплачується орендна плата в розмірі, за винятком ПДФО та ВЗ, який сплачується податковим агентом орендарем за фізичну особу орендаря і розмір орендної плати, який підлягає до виплати позивачу з 2018 року, виходячи з умов Договору оренди та Додаткових угод до нього становить: 6 533,47 грн (8 116,11 1 460,90 121,74) на рік. П. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 1-3 ст. 6 ЦК України). Ч. 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. З огляду на умови Договору оренди, Додаткових угод до нього та норми ПК України, щорічний розмір орендної плати, який підлягає до виплати, після утримання податків та зборів, відповідачем-2 позивачу з 2018 року в грошовій формі становить 6 533,47 грн. Як установлено судом на підставі досліджених доказів, за період з 2018 року по 2021 рік відповідачем позивачеві виплачено суму в розмірі 61 147,40 грн (2018 10 804,82 грн, 2019 17 420,00 грн, 2020 15 500,00 грн, 2021 17 422,58 грн), з яких 19 794 грн (2 941,00 2018; 8 710,00 2019; 8 143,00 - 2020) виплачено за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 1223281000:02:005:1022 (з огляду на матеріали справи № 183/2778/21). Означена сума виплат за відповідні періоди є більшою, ніж сума орендної плати, належна до виплати. При цьому, суд ураховує визнані позивачем та відповідачем, підтверджені матеріалами справи обставини щодо наявності іншого договору оренди. Водночас, навіть з урахуванням указаного позивачем у відповіді на відзив щорічного розміру орендної плати за договором, який не є предметом дослідження цієї справи, розмір виплаченої позивачеві орендної плати є більшим, ніж загальна сума орендної плати. При цьому, умовами Договору, навіть з урахуванням Додаткової угоди, встановлено можливість коригування орендної плати Орендарем в бік збільшення в односторонньому порядку. Суд звертає увагу на наявність невідповідності щодо підстав виплати, вказаних у вставних аркушах до відомостей в частині дат договору, однак, вказана невідповідність, без надання доказів наявності інших договорів, доказів повернення вказаних коштів позивачем відповідачеві-2, враховуючи принцип розумності, не є підставою для висновку про не виконання відповідачем-2 договірних зобов`язань за спірним договором або визнання недопустимими таких доказів для даної справи. За таких обставин, суд приходить висновку, що право позивача на отримання орендної плати в грошовій формі в належному розмірі відповідачем-2 не порушено і підстав для задоволення позову з цих підстав не вбачає. Недоліки та неточності в господарських документах, з огляду на наявність доказів отримання позивачем сум орендної плати, про що останньою поставлено свій підпис, не є самі по собі підставою для висновку про не виплату таких сум орендної плати. Саме лише посилання на не вказівки в платіжних документах підстави виплати при доведеності факту отримання таких грошових коштів та їх неповерненні не є підставою для невизнання таких доказів недопустимими. Посилання позивача на той факт, що грошові суми, видані відповідачем-2 позивачеві не є орендною платою, а є погашенням заборгованості, наявної у відповідача-1 перед позивачем не підтверджені доказами, до того ж спростовуються відмітками про підстави видачі, вказаними видаткових касових ордерах. Вирішуючи питання щодо допустимості доказів у виді відомостей на виплату готівки № 2513, яке містить виправлення в оригіналі щодо виплати суми, відомості № 00000003799, яка також містить підпис головного бухгалтера в оригіналі, то суд з огляду на наявність підписів позивача у вставному аркуші до відомостей, враховує такі докази, як докази отримання позивачем грошових сум, про що прямо свідчить наявний підпис позивача. Так само, з огляду на наявність підпису позивача у документі суд ураховує і надану відповідачем відомість від 02 жовтня 2018 року. При цьому, з огляду на те, що судом поновлено строк подання такого доказу через зміну представника та відповідну зміну позиції захисту перед початком судового розгляду по суті, суд приймає до уваги цю відомість. Вирішуючи питання щодо допустимості доказів у виді відомостей на виплату готівки за 28 березня 2018 року, суд ураховує, що дата вказаних відомостей на один день передує даті укладення Додаткової угоди від 29 березня 2018 року. Водночас, з урахуванням того, що платником у цих відомостях є відповідач-2, та те, що фактично дані докази прийняті до уваги під час розгляду справи № 183/2778/21, суд не враховує їх при обрахунку загальної суми, виплаченої позивачу за даним договором у 2018 році, а тому не досліджує допустимість даних доказів у межах цієї справи. Щодо посилань позивача на систематичне невиконання відповідачем-2 положень Договору оренди з урахуванням Додаткової угоди, якими передбачено безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснення безкоштовної оранки та культивації на підставі заяви Орендодавця, то враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, на підтвердження подання позивачем та отримання Орендарем таких заяв, суд не приймає ці посилання до уваги, як не підтверджені доказами. Так дійсно, аналіз п.2.2 Договору оренди, з урахуванням Додаткової угоди-2 від 29 березня 2018 року, узгодження даного пункту єдиним абзацом без його розриву свідчить, що викладаючи п.2.2 Договору оренди в новій редакції сторонами погоджено три основні складові орендної плати, а саме: орендна плата у грошовій формі 7,5 % від грошової оцінки землі, безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснення безкоштовної оранки і культивації присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем. Відтак, зазначені умови є складовими орендної плати. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 183/274/16. Крім того, з огляду на встановлений Договором оренди строк виплати орендної плати, суд приходить висновку, що такі послуги повинні надаватися до 30 грудня календарного року, в якому отримано відповідну заяву (абз. 7 п. 2.2 Договору оренди). Водночас, на відміну від умов договору, який був предметом дослідження Верховним Судом у справі № 183/274/16, у цій справі умовами договору передбачено безкоштовне завезення соломи, тобто безкоштовне доставляння соломи до садиби Орендодавця. Крім того, в Договорі з урахуванням додаткових угод сторонами обумовлено, що таке доставляння, разом із оранкою та культивацією здійснюється на підставі письмової заяви, яку подає Орендодавець Орендарю. Таким чином, посилання представника позивача на відсутність необхідності підтвердження факту подання таких заяв спростовуються положеннями самого договору. Надані в справу заяви позивача про поставку соломи за 2019 2021 роки не містять доказів їх направлення та отримання відповідачем-2, як особисто службовою особою, так і засобами поштового зв`язку. Самі лише посилання на порідненість відповідачів, зміну місця реєстрації відповідача-2 не позбавляє позивача обов`язку доведення належними доказами факту подання (фізичного із відміткою про прийняття, або за допомогою засобів поштового зв`язку, іншим чином) відповідної заяви, передбаченої договором. Крім того, не можуть бути і підставою для задоволення позову посилання на наявність інших, узгоджених до укладення Додаткової угоди, умов договору, оскільки право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»). Більш того, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Відтак, без затвердження та викладення таких домовленостей в договорі оренди та його реєстрації вказані умови є нікчемними. Вказана підстава також ураховується судом і при відхиленні доводів представника позивача про наявність домовленостей між сторонами щодо виплати відповідачем-2 позивачеві стимулюючих виплат, оскільки в абзаці 3 пункту 4.1. Додаткової угоди від 14 березня 2019 року така виплата не передбачена, про що вказує відсутність сум у відповідному абзаці. Посилання сторони позивача на те, що зміни, які вносилися додатковими угодами міняли відповідні підпункти договору (абз. 5 п. 4.1, залишення в силі п. 4.2), суд не приймає до уваги з огляду на засади розумності. Відтак відсутні підстави для висновку про необхідність подвійного виконання обов`язку в частині безкоштовного завезення соломи, оранки та культивації, подвійного утримання податковим агентом податків та зборів. Інші доводи та аргументи сторін, викладені у заявах по суті справи, поясненнях, наданих у судовому засіданні, з огляду на відсутність доказів на їх підтвердження, як самі по собі так і у сукупності з іншими не можуть бути підставою для задоволення чи відмови в задоволенні позову, а тому не приймаються судом до уваги та не досліджуються. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed