Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

27.11.2023 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги за позовом вмотивовані тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно онуку [PERSON] . Про існування такого заповіту позивач дізнався лише в 2023 році, після чого він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак [PERSON] отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Представник позивача зазначає, що строк для прийняття спадщини було пропущено [PERSON] у зв`язку з поважними причинами, а саме через необізнаність про існування заповіту бабусі [PERSON] на його користь. При цьому [PERSON] є єдиним спадкоємцем і бажає прийняти спадщину, але у позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права не має можливості, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. 30.11.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 28.12.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників процесу. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляду справи у відсутності сторони позивача, позов підтримав в повному обсязі. Представник Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської областіу судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, при наявності підстав для задоволення позову проти нього не заперечував. Приватний нотаріус Охтирського нотаріального округу Зіньковський І.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву, надав заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію учасників справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.08.2022 Виконавчим комітетом Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області, [INFO] в с. Щоми Охтирського району Сумської області померла бабуся позивача [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до заповіту від 20.07.2017, посвідченого сільською головою Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області Резніченко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 930, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області, загальною площею 4,10 га, що належать їй на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації від 22.03.2002 № 99, згідно державного акту про право власності на землю ІІ-СМ № 038438, виданого Охтирською районною державною адміністрацією 28.03.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 825 (а.с. 9, 10). Листом від 04.09.2023 за № 186/01-16, за підписом приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М., [PERSON] роз`яснено про відсутність підстав для прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строк для звернення із такою заявою (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З аналізу вказаних положень ЦК України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він не звернувся в межах визначеного законом строку до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті бабусі [PERSON] у зв`язку з тим, що він не знав про існування заповіту на своє ім`я і дізнався про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини. При цьому в ході розгляду справи встановлено, що інші спадкоємці, які б бажали прийняти спадщину після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується листом від 22.01.2024 № 5/01-16, за підписом приватного нотаріуса Охтирського нотаріального округу Зіньковський І.М. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що спір відносно спадкового майна відсутній, позивач є спадкоємцем за заповітом, суд вважає за доцільне визнати причини пропуску звернення [PERSON] із заявою про прийняття спадщини поважними. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved