Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

25.10.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.08.1996 сторони уклали шлюб у Пологівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 98. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені ще з 2002 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просив шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою судді від 05.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи сторони до суду не подавали. Позивач подав заяву, в які зазначив, що на позові наполягає, справу просить розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки [PERSON] зареєстрована за адресою, що є тимчасово окупованою територією. Згідно з вищезазначеними положеннями законодавства з опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 18.12.2023, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 25). Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилась до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзив на позовну заяву, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 23.10.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.08.1996 Пологівський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 98. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2002 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів любові та поваги один до одного. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть, до примирення не прагнуть. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просила суд відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач не просив стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved