Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до відповідачів про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначають, що [PERSON] (2/6), [PERSON] (1/6), [PERSON] (зміна прізвища внаслідок укладення шлюбу) (1/6), [PERSON] (1/6) та [PERSON] (1/6) є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру № 26459 від 01 вересня 1994 року. 13.10.2020 року [PERSON] зверталась до ЛКП «Південне» із заявою-скаргою на дії сусіда [PERSON] , котрий проживає за адресою: [ADDRESS] , щодо незаконного здійснення останнім капітального ремонту. Дії [PERSON] призвели до утворення у квартирі [ADDRESS] технологічних отворів, залиття квартири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 16.10.2020 року комісія ЛКП "Південне" у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склала акт обстеження квартири [ADDRESS] , яким підтверджується здійснення [PERSON] ремонтних робіт капітального характеру, що призвели до вищезгаданих наслідків. Оскільки [PERSON] не припинив незаконне проведення капітального ремонту, [PERSON] була вимушена 08.02.2021 року вдруге звернутись до ЛКП «Південне» із повторною заявою - каргою. 03.03.2021 року комісією ЛКП «Південне» у складі Потовського В.С., [PERSON] , [PERSON] складено акт обстеження квартири [ADDRESS] , у якому зазначається: «При проведенні обстеження встановлено наслідки залиття у вищевказаній квартирі, які проявляються у вигляді плям жовтого кольору на стелі кімнати №1 площею 0,2 м кв. кімнати №2 площею - 0,2 м. кв., в кімнаті №3 випав технологічний отвір». 03 листопада 2021 року представник позивачів подав до ЛКП «Південне» заяву про проведення обстеження квартири [ADDRESS] . Результати обстеження квартири [ADDRESS] викладені в Акті від 10.11.2021 року, у якому зазначається: «З виходом на місце встановлено, що мешканцем квартири [ADDRESS] . Стахів самовільно без дозвільних документів влаштовано санвузол в коридорі, не порушивши несучих конструкцій та інженерних мереж загального користування». У супровідному листі до Акту від 10.11.2021 року, датованому 25.11.2021 року, зазначається: «...співвласнику вищевказаної квартири надано попередження, яким зобов`язано надати дозвільні документи в зв`язку з переобладнанням та складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності». Тобто, як зазначають позивачі, відповідач [PERSON] без будь-якого дозволу здійснив перепланування квартири, переніс каналізаційну проводку та туалет в іншу частину квартири (коридор), внаслідок чого в квартирі позивачів наявний сторонній шум при кожному використанні туалету. Станом на сьогоднішній день відповідач, незважаючи на багаторазові прохання позивачів, надалі проводить капітальний ремонт у відповідній квартирі, чим завдає не лише майнову, але й моральну шкоду. Задля встановлення розміру майнової шкоди, яка була завдана позивачам, було проведено будівельно-технічну експертизу, за результатами якої експертом [PERSON] складено висновок експерта №12-21 від 16.11.2021 року. Згідно п. 4 висновку розмір завданої матеріальної шкоди квартирі [ADDRESS] унаслідок її залиття, механічного впливу (унаслідок капітального ремонту, здійсненого сусідом кв. [ADDRESS] ), станом на час проведення дослідження становить 17 938,92 грн. з ПДВ. Окрім того, внаслідок заподіяння шкоди майну квартирі [ADDRESS] [PERSON] зазнала душевних страждань, які тривають і до цього часу у зв`язку з безперервними незаконними діями відповідачів та які негативно вплинули на стан здоров`я позивача, внаслідок чого остання була вимушена неодноразово звертатись по медичну допомогу. Відтак, просить стягнути з відповідачів 13500 грн. моральної шкоди, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 12.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачами подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначають, що відповідачі категорично не згідні із посиланням позивачів у їх позовній заяві на те, що відповідач [PERSON] незаконно здійснював ремонт в квартирі, оскільки він, як співвласник даної квартири, вправі був робити ремонтні роботи в належній їм на праві спільної сумісної власності квартирі [ADDRESS] , які були необхідними із технічних показників, адже каналізаційний стояк, який проходить через обидві квартири, прийшов в непридатність, а саме був тріснутим трійник каналізаційний, про що [PERSON] неодноразово повідомляв і саму позивачку [PERSON] і працівників ЛКП "Південний", на обслуговуванні якого перебуває будинок. Також з цього приводу він був змушений неодноразово звертатися на гарячу лінію м Львова. Оскільки станом на час проведення ремонтних робіт в квартирі до відповідача звернулася позивач [PERSON] , то він, щоб зберегти добросусідські стосунки, після огляду її квартири добровільно погодився відремонтувати пошкоджені місця, запросивши своїх майстрів, які провели ремонтні роботи технологічних отворів в квартирі позивачів та ліквідували сліди від допущених затоплень. Даний факт можуть підтвердити два свідки, які проводили ремонтні роботи в квартирі позивачів. Свідок також зможе підтвердити, що позивачу було передано ним одну тисячу гривень на відшкодування моральної шкоди за пробиття технологічного отвору в їх квартирі. Крім майнової шкоди, яка була незначною, [PERSON] , щоб зберегти добросусідські стосунки з [PERSON] , добровільно відшкодував позивачу [PERSON] також і моральну шкоду та сплатив їй ще 2000 гривень, скинувши ці кошти через технологічний отвір в її квартиру, оскільки перед тим декілька разів дзвонив в двері її квартири, але позивач [PERSON] була відсутньою в квартирі і двері ніхто не відчиняв. Зважаючи на викладене, просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.01.2023 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.04.2023 року провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] закрито у зв`язку із смертю останньої, що як з`ясовано в судовому засіданні, настала до часу подання позовної заяви. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.01.2024 року у задоволенні клопотання представника позивачів про повернення до стадії підготовчого провадження відмовлено, повернуто заяву про збільшення позовних вимог та збільшення суми судових витрат. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, наполягають на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. При цьому, [PERSON] підтвердив, що у квартирі, співвласником якої він являється, впродовж 2,5 років тривали ремонтні роботи, які виконувались періодично. Під час ремонту дійсно було спричинено випадання технологічних отворів та в різний час, починаючи з 2020 року, заподіяно різні ушкодження в квартирі [ADDRESS] . Однак, вважає, що спричинена сусідам шкода повністю відшкодована передачею трьох тисяч гривень і проведенням окремих ремонтних робіт в квартирі Слівінських. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у квартирі [PERSON] у 2020 році проводилися ремонтні роботи та йому відомо, що під час ремонту виникла конфліктна ситуація із сусідкою знизу через випадання монтажного отвору. Зі слів [PERSON] він дізнався, що сусіди з квартири, в яку випав вміст отвору, дверей не відкривали, на дзвінок не відповідали, тому [PERSON] вирішив передати через отвір у підлозі по центру кімнати 2000 грн. за спричинену шкоду, у зв`язку з чим поклав гроші у кульок і просунув їх в цей отвір. В подальшому [PERSON] в телефонній розмові повідомив сусідці, що він передав їй кошти і попросив, щоб вона звернула на них увагу, коли буде вдома. Знає, що сусідка хотіла проведення реставраційних робіт і [PERSON] домовлявся з робітниками про проведення ремонту. Свідок [PERSON] підтвердив, що у 2020 році мав домовленість із [PERSON] про надання допомоги на проведення ремонтних робіт в помешканні останнього, розташованому на 4 поверсі. В ході ремонту працював з табуретки, якою, згодом, під дією його ваги було продавлено монтажний отвір в перекритті, що випав у квартиру знизу на 3 поверсі. Про цей випадок він одразу повідомив [PERSON] , який вказав, що у нього із сусідкою знизу напружені стосунки. Подія трапилась в обідню пору, сусідів з квартири, розташованої поверхом нижче, не було вдома. Тому він, дочекавшись вечора, пішов до [PERSON] , коли вона вже повернулася додому, перепросив за скоєне і висловив готовність відремонтувати стелю. На це п. Надія відповіла, що вона нікого в себе вдома не хоче бачити і дала віник, щоб підмести штукатурку, яка відпала. У квартирі [PERSON] був зроблений ремонт, він не був новим, але все було зроблено акуратно. Дірка утворилась у кімнаті в міжквартирному перекритті. Він сам ініціював питання відшкодування шкоди сусідці, з цього приводу звернувся до [PERSON] . В результаті він дав 300-400 грн., а [PERSON] - решту та сумарно було передано п. Надії 1000 грн. При цьому, [PERSON] до сусідки не ходив, кошти передавав він особисто. Під час допиту у суді свідок [PERSON] підтвердив, шо [PERSON] є його товаришем та останній запросив його допомогти зробити ремонт сусідці. На той час у кімнаті квартири [PERSON] був один наскрізний отвір у стелі, а також один отвір - у ванній кімнаті розміром з дві долоні. [PERSON] повідомив йому, що [PERSON] розрахується за ремонт. Вони знімали стару штукатурку, грунтували, заробляли отвори. Нове покриття погано сохло, тому доводилось переробляти. [PERSON] була незадоволена якістю ремонтних робіт і висловлювала з цього приводу претензії до [PERSON] . Працювали вони два дні, після чого власниця квартири відмовилась продовжувати ремонт. [PERSON] обіцяв, що сусідка розрахується за виконані роботи, але через кілька днів, бо кошти їй повинен привезти син. Проте, в подальшому з ним безпосередньо розрахувався [PERSON] . Викликаний і допитаний в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] підтвердив, що ним дійсно 16.11.2021 року складено висновок за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №12-21, яка виконувалась на замовлення адвоката Демідонта Б.О. в інтересах [PERSON] . При цьому, вказав, що він є атестованим судовим експертом в галузі інженерно-технічних, будівельно-технічних, земельно-технічних, оціночно-будівельних експертиз, відомості про якого Міністерством юстиції України внесено до Реєстру атестованих судових експертів. 28.10.2021 року ним в присутності [PERSON] проводився огляд квартири [ADDRESS] . Під час огляду зафіксовано, в тому числі й засобами фотофіксації, пошкодження, наявні в квартирі, зокрема, наявність в одній з кімнат свіжого, незаробленого технологічного отвору, з якого випав бетон, 3 зароблені технологічні отвори в інших кімнатах та кухні, плями залиття в коридорі та ванній кімнаті, тріщина керамічного бачка унітазу, пошкодження пластикового корпусу лічильника холодної води у санвузлі. При цьому, наголосив, що оглянута квартира знаходиться у панельному будинку, міжповерхові перекриття в якому мають технологічні отвори, які необхідні для встановлення тимчасових кріплень для панелей при зведенні будинку. Після завершення будівництва такі кріплення знімаються, а зроблені технологічні отвори заробляються цементним розчином. За результатами проведеної експертизи було встановлено, що виявлені пошкодження утворилися внаслідок залиття та механічного впливу в процесі виконання ремонтно-будівельних робіт у квартирі [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище. При цьому, зароблені при зведенні будинку технологічні отвори у міжповерховому перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] повипадали під дією вібрації та ударів, що супроводжували ремонт у квартирі [ADDRESS] . У санвузлі пошкоджено зливний бачок та лічильник внаслідок падіння частин бетону зверху через технологічний отвір. На момент огляду лічильник був демонтований та лежав на підлозі, тому при такому його положенні внаслідок падіння бетону зверху пошкодження корпусу лічильника є цілком вірогідним. Розміри технологічних отворів становили в середньому 12 см. Водночас уточнив, що при розрахунку вартості робіт з усунення пошкоджень квартири [ADDRESS] згідно наявних методик враховувалась необхідність приведення елементів квартири до попереднього, належного естетичного вигляду. При цьому, у випадку наявності плям і слідів залиття на стелі, стінах до розрахунку приймались необхідні роботи з пофарбування таких стін і стелі, а не лише точкового ремонту, адже у випадку нанесення фарби виключно по контурах залиття такі плями свіжої фарби значно контрастували б із загальним фоном стіни або стелі і спотворювали б загальний вид квартири. Тому проводити розрахунки, виходячи виключно з площі плям залиття, як на цьому наполягає позивач, неможливо і недопустимо. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, судового експерта, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, доходить переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру № 26459 від 01 вересня 1994 року. 13.10.2020 року [PERSON] зверталась до ЛКП «Південне» із заявою-скаргою на дії сусіда [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , щодо незаконного здійснення останнім капітального ремонту квартири. 16.10.2020 року комісія ЛКП "Південне" у складі Федорович А.І., [PERSON] , [PERSON] склала акт обстеження квартири [ADDRESS] , яким підтверджується здійснення [PERSON] ремонтних робіт капітального характеру, що призвели до пошкодження 09.10.2020 року стелі кухні в квартирі [ADDRESS] . 08.02.2021 року позивач вдруге звернулася до ЛКП «Південне» із повторною заявою - скаргою. 03.03.2021 року комісією ЛКП «Південне» у складі Потовського В.С., [PERSON] , [PERSON] складено акт обстеження квартири [ADDRESS] , у якому констатується, що при проведенні обстеження встановлено наслідки залиття у вищевказаній квартирі, які проявляються у вигляді плям жовтого кольору на стелі кімнати №1 площею 0,2 м. кв., кімнати №2 - площею 0,2 м. кв., в кімнаті № 3 випав технологічний отвір. Також виявлено, що мешканцем квартири [ADDRESS] тривалий час в квартирі проводяться ремонтні роботи капітального характеру (заміна квартирної розводки, заміна основи під підлогу, заміна стояків гарячого та холодного водопостачання, каналізаційного стояка, побілка стін та стелі квартири). 03.11.2021 року представник позивачів подав до ЛКП «Південне» заяву про проведення обстеження квартири [ADDRESS] . Результати обстеження квартири [ADDRESS] викладені в Акті від 10.11.2021 року, у якому зазначено, що з виходом на місце встановлено, що мешканцем квартири [ADDRESS] самовільно, без дозвільних документів влаштовано санвузол в коридорі без порушення несучих конструкцій та інженерних мереж загального користування. Як вбачається із відповіді ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 01 від 03.11.2021 року, квартира за адресою: [ADDRESS] - на праві власності зареєстрована за громадянами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Із висновку експерта № 12-21 від16.11.2021 року, виконаного судовим експертом Мельником О.П., слідує, що у квартирі [ADDRESS] наявні пошкодження оздоблення приміщень квартири, які виникли внаслідок залиття та механічного впливу в процесі виконання ремонтно-будівельних робіт у квартирі [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище, а саме: коридор 1 - сліди залиття на стінах у вигляді темних плям на фарбовому покритті стін; вбиральня 2 - наявність тріщин керамічного змивного бачка унітазу "компакт", пошкодження пластикового корпусу лічильника холодної води; ванна кімната 3 - сліди залиття у вигляді темних плям на стелі, набухання та відшарування шпаклювального шару фарбового покриття на стелі; кухня 4 - пляма та нерівності на фарбовому покритті стелі в місці зароблення розчином технологічного отвору в міжповерховому перекритті; житлова кімната 5 - сліди залиття у вигляді темної плями на стелі, набухання шпаклювального шару фарбового покриття на стелі в місці залиття; житлова кімната 6 - пляма на фарбовому покритті стелі в місці зароблення розчином технологічного отвору в міжповерховому перекритті; житлова кімната 7 - отвір у стелі міжповерхового перекриття в місці відпадання бетону з технологічного отвору в залізобетонній панелі перекриття. Вказані пошкодження, як констатовано експертом, відбулись з наступних причин: потрапляння води або водяних розчинів на поверхню міжповерхового перекриття у квартирі [ADDRESS] , у результаті чого відбулось протікання води на стелі та стіни квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом нижче; проведення ремонтно-будівельних робіт, які супроводжувалися ударами та вібраціями (механічним впливом), у приміщеннях квартири [ADDRESS] , розташованих над приміщеннями квартири [ADDRESS] . Розмір завданої матеріальної шкоди квартирі [ADDRESS] унаслідок її залиття, механічного впливу (унаслідок капітального ремонту, здійсненого сусідом кв. [ADDRESS] ), станом на час проведення дослідження становить 17 938,92 грн. з ПДВ. Також у висновку експерта вказано, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири [ADDRESS] унаслідок залиття, механічного впливу (капітального ремонту, здійсненого сусідом кв. [ADDRESS] ) станом на час проведення дослідження становить 17 938,92 грн. з ПДВ. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Суд вважає встановленим і доведеним належними, допустимими та достатніми доказами факт пошкодження майна, що належить позивачам, з вини відповідачів, в зв`язку з чим позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню. Оскільки відповідачем не спростовано обставин, на які посилається позивач та своєї вини в заподіянні збитків позивачу, суд приходить до висновку про порушення прав позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з боку відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , відтак з останніх підлягає солідарному стягненню сума завданої матеріальної шкоди в розмірі 17\~938 грн. 92 коп. При цьому, суд вважає неспроможними доводи відповідача [PERSON] про те, що відображені у висновку експерта ушкодження квартири [ADDRESS] описані некоректно, а вартість відновлювального ремонту, визначена експертом, є значно завищеною, адже будь-яких доказів на підтвердження цих обставин відповідачем не надано. [PERSON] неодноразово роз`яснювалось судом право заявити клопотання про проведення експертизи з тих питань, які викликають у нього сумнів, однак, відповідач категорично відхилив доцільність проведення за його кошт судової експертизи. Відтак, будь-якого іншого висновку експерта, яким би спростовувались висновки експертизи, виконаної на замовлення сторони позивача, відповідачами не надано. У свою чергу, висновок будівельно-технічної експертизи № 12-21 від16.11.2021 року, виконаний атестованим експертом [PERSON] , є логічним, послідовним, не містить очевидних суперечностей та в такому наявні категоричні висновки з поставлених перед експертизою питань, які підтверджуються іншими матеріалами справи, зокрема, фотознімками, дослідженими в судовому засіданні, якими чітко зафіксовано стан квартири на момент спричинення шкоди та наявні в ній ушкодження. А тому, підстав відхилити наданий стороною позивачів висновок експерта немає, такий не спростований будь-якими іншими доказами. Як вбачається із квитанції від 20.10.2021 року, представником позивачів сплачено судовому експерту Мельнику О.П. 8000 грн. за виконання експертизи за Договором № 12-21 від 13.10.2021 року. Відтак, з урахуванням задоволення вимоги позивачів про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, вказана сума, сплачена за проведення експертизи, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів у рівних частинах. Щодо заявлених позивачем [PERSON] вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 13 500,00 грн., суд приходить до наступних висновків. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається ст. 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Сам по собі факт порушення права, за відсутності доведеної наявності вищезазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування. Враховуючи те, що відповідачі своїми неправомірними діями порушили права позивачів, суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, оцінює розмір відшкодування за спричинену [PERSON] моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн. При цьому, приймається до уваги те, що проведення ремонтних робіт у квартирі відповідачів неодноразово спричиняло заподіяння ушкоджень квартири позивачів, а це, в свою чергу, змусило [PERSON] неодноразово звертатися до ЛКП "Південне" для актування завданих пошкоджень, до Франківського ВП ГУНП у Львівській області - з приводу порушень при проведенні сусідами ремонтних робіт. Наведене, об`єктивно, відволікало позивача [PERSON] від її звичних справ та вимагало від неї, як особи похилого віку, додаткових зусиль для організації власного життя. Крім цього, не може залишатися поза увагою суду те, що згідно наданих позивачем матеріалів медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] остання 15.03.2021 року була консультована сімейним лікарем з приводу скарг на сильні головні болі, часті головокружіння, шум у вухах, крововилив на правому оці. В подальшому 18.03.2021 року оглядалася невропатологом з приводу скарг на затерпання пальців лівої руки, болі в лівій руці, страх, тривожність, порушення сну. У медичній документації зафіксовано, що пацієнт [PERSON] відчула зазначені симптоми після того, як з жовтня у квартирі зверху почалися ремонтні роботи, внаслідок чого з`явилися головні болі, підвищився артеріальний тиск, порушився сон. З наведеного слідує, що неправомірні дії відповідачів також негативно позначилися на стані здоров`я позивача [PERSON] та зумовили для неї необхідність відвідувати лікарів і проходити лікування. За наведених обставин суд вважає розмір відшкодування у сумі 7000,00 грн. адекватним спричиненій позивачу [PERSON] моральній шкоді. Суд не може визнати спроможними доводи відповідача [PERSON] про те, що ним позивачу [PERSON] в рахунок відшкодування майнової і моральної шкоди передано три тисячі гривень, адже належних доказів передачі таких коштів відповідачем не представлено. Так, у [PERSON] відсутні будь-які розписки про отримання [PERSON] від нього коштів, інші документальні джерела на підтвердження здійсненого відшкодування. Що стосується показань свідків, то суд в частині обставин відшкодування вважає такі суперечливими і такими, що не мають доказової сили, адже свідок [PERSON] вказав, що про передачу коштів йому відомо лише від [PERSON] , а свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] до сусідки [PERSON] не ходив, безпосередньо коштів їй не вручав. Стосовно виконання робіт з усунення заподіяної шкоди суд зважає на те, що такі роботи носили частковий характер, не усунули належним чином наявних пошкоджень, адже позивач [PERSON] мала до якості таких суттєві претензії, що підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] , додатково зазначивши, що сама ж [PERSON] через це відмовилась надалі допускати їх до помешкання для проведення ремонтних робіт. За таких обставин доводи відповідача [PERSON] про відшкодування ним заподіяної шкоди та усунення пошкоджень шляхом проведення ремонтних робіт не можуть бути визнані обгрунтованими. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів також понесені позивачами судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2755 грн. 27 коп. Щодо вимоги позивачів про стягнення суми витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3\~ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо. Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України\~покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Так, на підтвердження аргументів про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу позивачами надано суду: договір № 01 від 11.08.2021 року про надання правової допомоги, укладений між АБ «Богдан Демідонт та партнери» та [PERSON] ; договір № 02 від 11.08.2021 року про надання правової допомоги, укладений між АБ «Богдан Демідонт та партнери» та [PERSON] ; договір № 03 про надання правової допомоги від 11.08.2021 року, укладений між АБ «Богдан Демідонт та партнери» та [PERSON] ; договір № 04 від 11.08.2021 року про надання правової допомоги, укладений між АБ «Богдан Демідонт та партнери» та [PERSON] ; договір № 05 від 11.08.2021 року про надання правової допомоги, укладений між АБ «Богдан Демідонт та партнери» та [PERSON] ; додаткову угоду до Договору № 1 про надання правової допомоги від 11.08.2021 року, яким передбачено виплату адвокату гонорару в розмірі 8199 грн.; квитанцію № 6 від 02.12.2021 року про сплату на користь АБ «Богдан Демідонт та партнери» 8199 грн. згідно договору про надання правової допомоги. З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат. Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. З огляду на наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, часткове задоволення позовних вимог, співмірність понесених витрат із ціною позову, значення справи для позивачів, вимоги розумності і справедливості, відсутність спростувань зі сторони відповідачів розміру заявлених позивачами до відшкодування витрат на правову допомогу, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про задоволення вимог позивачів про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 6503грн. 85 коп. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: partial