Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 01 листопада 2003 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Новобарівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 01.11.2003 зроблено відповідний запис за № 12 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка (дитина з інвалідністю) [PERSON] [INFO] . Позивачка вказала також, що подружнє життя між нею та чоловіком не склалося. Відповідач здійснював на постійній основі домашнє насильство, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На підставі викладеного, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивачка проти ухвалення заочного рішення не заперечила, а тому відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд встановив наступне та дійшов наступних висновків. Згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Новобарівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний реєстраційний запис за № 12 від 01.11.2003. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Від шлюбу в сторін народилися син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а також донька [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалося, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги. Спільного господарства сторони не ведуть. Шлюбних стосунків не підтримують. Згідно зі ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Частиною 3 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим, на підставі ст. 105 СК України позов слід задовольнити, а шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved