Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із позовом до [PERSON] , в якому просить: -розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.06.2011 Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 729; -визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 10.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 30.01.2024. У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку. Сторони у поданих через канцелярію суду письмових заявах просили розглядати справу за їхньої відсутності, позивач позов підтримав, а відповідач його визнала. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини третьої статті 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. Ураховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити часткове рішення щодо вимог про розірвання шлюбу та продовжити провадження в частині вимоги про визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.06.2011, актовий запис № 729 (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] відповідно (а.с. 8, 9). За змістом позовної заяви, подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу сторони вважають неможливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із платіжної інструкції від 02.01.2024 № 0.0.3392286820.1 вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір за подання позовної заяви до [PERSON] про розірвання шлюбу у розмірі 1 211 грн 20 коп. Оскільки відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме 605 грн 60 коп., а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на його користь 605 грн 60 коп. у відшкодування сплаченого судового збору. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved