Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

АТ "СЕНС БАНК" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 970 287, 32 грн. за кредитним договором №06/14/08-НВ від 08.08.2008 року, укладеним між ВАТ "Кредитпробанк" та [PERSON] та судових витрат у розмірі 14554,31 грн. В обгрунтування доводів вказує, що 08.08.2008 року [PERSON] уклав з ВАТ "Кредитпромбанк" договір кредиту №06/14/08-НВ. 08.12.2011 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Укрсиббанк" відсупило ПАТ "Дельта Банк" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "Укрсиббанк" та фізичними особами. 09.12.2019 року між ПАТ "Дельта банк" та АТ "Альфабанк" було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" відступило АТ "Альфа-Банк" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "Дельта Банк" та фізичними особами. Відповідно до умов кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 225 000,00 грн. Вимоги мотивує тим, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.06.2023 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 970 287,32 грн. Зазначає, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк» (запис про зміну найменування внесено 30.11.2022 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, підприємців та громадських формувань). Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь "СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №06/14/08-НВ від 08.08.2008 року, укладеним між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] у розмірі 970287,32 грн. тасплачені судові витрати у сумі 14554,31 грн. за подання позовної заяви до суду. Суд своєю ухвалою від 10.11.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.12.2023 року. Розгляд справи призначений на 13:00 годину 07.02.2024 року. Представник позивача-адвокат Ременюк Тетяна Олександрівна, яка діє в інтересах АТ "СЕНС БАНК" (довіреність №018583/22 від 01.12.2022 року, копія свідоцтва про право на заняття адвркатською діяльністю серії ЗП №001463 від 30.10.2017 року) заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві (вх.№8620). Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подав. Поштове повідомлення повернуто до суду із відміткою про вручення ухвали про відкриття провадження та розпискою [PERSON] про отримання копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 52). Відповідачу роз`яснено, щов разі ненадання нею відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводитьзаочний розгляд справи за наявними доказами та матеріалами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд встановив, що 08 серпня 2008 року [PERSON] уклав з ВАТ «Кредитпромбанк» договір кредиту № 06/1408-НВ. 08 грудня 2011 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Укрсиббанк" відступило ПАТ "Дельта Банк" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "Укрсиббанк" та фізичними особами. 09 грудня 2019 року ПАТ "ДельтаБанк" та АТ "Альфа Банк" укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Дельта банк" відступило АТ "Альфа банк" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "Дельта Банк" та фізичними особами. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. ВАТ "Кредитпромбанк" зобов`язання перед відповідачем виконав, кошти надав. Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій, у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії (роз`яснення у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства; ст. 610, 611 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Умовами кредитного договору 06/14/08-НВ від 08.08.2008 року передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, позичальник зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. У порушення умов договору свої зобов`язання відповідач [PERSON] за кредитним договором 06/14/08-НВ від 08.08.2008року своєчасно не виконав, внаслідок чого станом на 28.06.2023 року утворилась заборгованість, у сумі 970287,32 грн., з яких: 223 500,0 грн. - заборгованість за кредитом, 685601,40 - заборгованість по відсотках, 61185,92 грн.- заборгованість по штрафам. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; ч. 2 ст. 1048 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України; ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України - наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» (запис про зміну найменування внесено 30 листопада 2022 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, підприємців та громадських формувань). 03.07.2023 року на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань (протягом 60 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме у розмірі 970287,32 грн.), однак відповідачем дану вимогу залишено без реагування, відповідач свідомо не скористався своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів та погашення виниклої заборгованості. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 06/14/08-НВ від 08.08.2008року є обгрунтованими та доведеними, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, поскільки фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, зобов`язання за вказаним договором належним чином відповідач не виконав. За правилами ч.2 ст. 530 ЦК України - якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, сума в розмірі 970287,32 грн. на користь АТ «СЕНС БАНК» відповідачем не відшкодована і підлягає стягненню із [PERSON] , поскільки ухилення від виконання своїх зобов`язань і не погашення заборгованості за кредитним договором є порушенням законних прав та інтересів АТ «СЕНС БАНК». Відповідач в судове засідання не з`явився, заявлені проти нього позовні вимоги не оспорював, доказів протилежного у відповідності до ст. 81 ЦПК України до суду не подав ( у відповідності ч.4 ст.12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій). Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Оцінивши надані суду докази, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, приймаючи до уваги, що від відповідача заперечень не надійшло, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір сплачено позивачем відповідно до меморіального ордеру № 2075589647 від 10.10.2023 року у розмірі 14554,31 грн. При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача, а тому доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені АТ "СЕНС БАНК", які складаються з судового збору в розмірі 14554,31 грн. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved