Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

13.12.2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування зазначивши, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2013 року в цивільній справі № 161/8455/13-ц із [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 28/08-І/02 від 06.03.2008 року в розмірі 53480,88 дол. США. Однак, на даний час вказане судове рішення залишається невиконаним та станом на 23.02.2022 року непогашена заборгованість становить 53040,88 дол. США. Дані обставини свідчать про порушення майнових прав та інтересів ПАТ АБ «Укргазбанк» та є підставою для стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми боргу, як це передбачено положеннями ст. 625 ЦК України. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2013 року в цивільній справі № 161/8455/13-ц, за період з 03.04.2017 року по 23.02.2022 року в загальному розмірі 7790,47 дол. США. 04.01.2024 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх доводів останній зазначає, що позовні вимоги про стягнення з його довірителя трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 03.04.2017 року по 23.02.2022 року заявлені із пропуском трирічного строку позовної давності. Так, із даним позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду 13.12.2023 року, а тому підстави для стягнення штрафних санкцій за період з 03.04.2017 року по 10.12.2020 року з урахуванням положень ст. ст. 256, 257 ЦК України, відсутні. Враховуючи наведене, просить суд застосувати до даних правовідносин позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2013 року в цивільній справі № 161/8455/13-ц, за період з 03.04.2017 року по 10.12.2020 року в сумі 5856,37 дол. США (а.с. 18-19). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у своєму позові розгляд справи просив здійснювати за його відсутності (а.с. 3-зворот). Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, надав суду пояснення аналогічні викладеним у його відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.03.2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28/08-І/02, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредитні кошти в розмірі 100000 дол. США строком до 05.03.2018 року із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,8 % річних. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2013 року в цивільній справі № 161/8455/13-ц із [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 28/08-І/02 від 06.03.2008 року в розмірі 53480,88 дол. США, що станом на 29.07.2013 року еквівалентно 427312,23 грн. та складається із:\~строкового кредиту 47153,11 дол. США, заборгованості за простроченими відсотками 6327,77 дол. США; а також пеню за прострочення кредиту та відсотків 22699,64 грн. (а.с. 24-25). Вищевказане судове рішення набрало законної сили та є чинним. Судом також встановлено, що станом на 23.02.2022 року судове рішення в цивільній справі № 161/8455/13-ц залишається не виконаним, а розмір заборгованості боржника перед стягувачем становить 53040,88 дол. США. Доказів іншого стороною відповідача в ході розгляду даного спору суду не надано. У зв`язку з цим, ПАТ АБ «Укргазбанк» у своєму позові ставить питання про стягнення з [PERSON] на свою користь три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2013 року в цивільній справі № 161/8455/13-ц, за період з 03.04.2017 року по 23.02.2022 року. У свою чергу, частково заперечуючи щодо підстав для стягнення штрафних санкцій за період з 03.04.2017 року по 10.12.2020 року, сторона відповідача посилається на пропуск позивачем строку позовної давності. Надаючи праву оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд прийшов до такого. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Як свідчить тлумачення ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.09.2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення». Отже, у даній справі спірні правовідносини трансформувалися у відносини, які виникають з приводу виконання судових рішень та передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. Тобто, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме, стягнення 3 процентів річних та інфляційних втрат внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, вказаний вид штрафних санкції нарахований за період з 03.04.2017 року по 23.02.2022 року на суму заборгованості 53040,88 дол. США, а його загальний розмір становить 7790,47 дол. США. Зокрема, за період з 03.04.2017 року по 31.12.2019 року (1003 дні) три проценти річних, нараховані на суму заборгованості 53040,88 дол. США становлять 4372,60 дол. США, за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року (366 днів) 4372,60 дол. США та за період з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року (419 днів) 1826,64 дол. США (а.с. 6). На переконання суду, вищевказаний розрахунок є належним, допустимим та достатнім доказом, яким ПАТ АБ «Укргазбанк» обґрунтовує заявлені позовні вимоги. У свою чергу, відповідач [PERSON] та його представник у ході розгляду справи в жодній мірі не спростували достовірність вищевказаного розрахунку та свого контррозрахунку не надали. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Відповідно до положення ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Однак, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, п. 12 такого змісту: «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У свою чергу, згідно ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022 року у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З огляду на те, що з моменту введення на території України карантину, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), закінчення якого відбулося вже після введення на території України воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, строк позовної давності, який припадає на дату набуття чинності ЗУ від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» - 02.04.2020 року продовжується по даний час. Відтак, вимога про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2013 року в цивільній справі № 161/8455/13-ц, за період з 03.04.2017 року по 03.04.2020 року ґрунтується на вимогах закону та до такої не може бути застосовано позовну давність. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] позовні вимоги про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4269,76 грн. На підставі ст.ст. 509,\~526,\~530,\~625 ЦК України,\~

Outcome: approved