Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

08.06.2023 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до АТ «Сенс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», АТ «ВТБ Банк», третя особа: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна. Обґрунтовуючи свій позов, [PERSON] зазначила таке. 27.04.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Обушенко Г.О. із заявою про вчинення нотаріальної дії, про те їй було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії через наявність арештів у Державному реєстрі речових прав. Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 330415111 від 27.04.2023 року на суб`єкта [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) маються записи про: - арешт на все нерухоме майно та заборону на його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 40756893, виданий 28.11.2013 Комунарським ВДВС Запорізького міського управління юстиції, (номер запису обтяження 3661611); - арешт на все нерухоме майно та заборону на його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:45430933, виданий 21.11.2014 року Комунарським ВДВС Запорізького міського управління юстиції, (номер запису обтяження 7864704); - арешт на все нерухоме майно та заборону на його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2012 року державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Сизовим М.В., ВП № 30626461, виконавчий документ № 6-3295, виданий 23.09.2011 Новозаводським районним судом м. Чернігова (реєстраційний номер обтяження 12095608); - арешт на все нерухоме майно та заборону на його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 25.01.2012, державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Сизовим М.В., ВП № 30626752, виконавчий документ № 6-3295, виданий 23.09.2011 Комунарським районним судом м. Запоріжжя (реєстраційний номер обтяження 12095704). При цьому, згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження відносно [PERSON] не відкриті жодні виконавчі провадження, в реєстрі боржників вона не міститься. У травні 2023 року позивач звернулась до Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із заявами про зняття наявних арештів. 15.05.2023 року отримала відповідь Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) за вих. № 15822, з якої було встановлено, що в рамках примусового виконання виконавчого листа № 2-4159/11, виданого 04.11.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ БАНК» суми боргу у розмірі 2\~198 608 грн. 64 коп. було відкрито виконавче провадження №40756893 від 18.11.2013 року. 28.11.2013 року державним виконавцем по вказаному виконавчому провадженню було прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно даної постанови було внесено запис про державну реєстрацію обтяжень до Державного реєстру речових прав за №3661611. 29.01.2014 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме направлення виконавчого документа за належністю до іншого ВДВС. Крім того, на примусовому виконанні у державних виконавців також перебувало зведене ВП № 33611236, до складу якого входили такі виконавчі провадження: - виконавче провадження № 30626461 з виконання виконавчого листа № 6-3295, виданого 23.09.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 249 652 грн. 19 коп.; - виконавче провадження № 30626752 з виконання виконавчого листа № 6-3295, виданого 23.09.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк», суми боргу у розмірі 12 грн. 83 коп. 25.01.2012 року державним виконавцем були прийняті постанови по вказаним виконавчим провадженням про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження та внесені записи до реєстру за № 12095608 та № 12095704. 26.07.2012 року державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення вказаного зведеного виконавчого провадження на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: направлення за належністю, оскільки майно у боржника відсутнє. У подальшому, вищевказаний виконавчий документ (виконавчий лист № 6-3295) був повторно пред`явлений до примусового виконання та 21.11.2014 року в рамках ВП № 45430933 прийнято постанову про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, внесено до реєстру запис обтяження за № 7864704. 27.03.2015 року державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення ВП № 45430933 на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону «Про виконавче провадження», а саме: повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Враховуючи, що вказані виконавчі провадження були закриті, державний виконавець відмовив у знятті арештів, посилаючись на відсутність законних підстав, зазначивши, що наразі повторно виконавчий документ для виконання не надходив. Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, відносно боржника [PERSON] станом на 25.05.2023 року не відкрито жодного виконавчого провадження. Позивач в Єдиному реєстрі боржників не знаходиться. Тобто, підстави для накладення арешту на боржника та на її майно відсутні. Водночас, державний виконавець позбавлений можливості зняти арешти з боржника та його майна, оскільки при закінченні виконавчого провадження у нього не було підстав для зняття арештів в силу діючих на той час норм закону. Наразі позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку, захистити своє порушене право не має можливості. Крім того, [PERSON] додатково зазначає, що згідно заочного рішення № 332/1562/16-ц від 21 червня 2016 року, припинено договір поруки № 24-14/08-ДП-1 від 30 липня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «ВТБ Банк». Відтак, зобов`язання перед ВАТ «ВТБ Банк» припиненні, відповідно підстави для примусового виконання рішення відсутні, як і підстави для арешту майна боржника. По зазначеному договору поруки було відкрито ВП № 40756893 від 18.11.2013 року (стягувач ПАТ «ВТБ Банк») та внесено запис про державну реєстрацію обтяжень до Державного реєстру речових прав за № 3661611. Щодо стягувача АТ «Альфа-банк» позивач зазначила, що в рамках виконавчого провадження № 30626461 (виконавчий лист № 6-3295), було накладено арешт на майно боржника, внесені записи до реєстру за № 12095608 та за № 12095704. Вказаний виконавчий документ (виконавчий лист № 6-3295), було повторно пред`явлено до примусового виконання та 21.11.2014 року в рамках ВП № 45430933 прийнято постанову про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, внесено до реєстру запис обтяження за № 7864704. 27.05.2015 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-3295, виданого 23.09.2011 року Новозаводським районним судом ч. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 249 652 грн. 19 коп. При цьому, стягувач мав право повторно пред`явити вищевказаний виконавчий документ протягом трьох років, строк пред`явлення до 27.05.2018 року. Проте, з 2015 року АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] жодних вимог не пред`являло. За відкритими даними Витягу з державного реєстру банків АТ «Сенс Банк», 01.12.2022 року внесено запис про зміну найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відтак, АТ «Сенс Банк» не звертався до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих провадженнях, де боржником є [PERSON] . Тому, позивач вважає, що на сьогодні ПАТ «Альфа-Банк» (АТ «Сенс Банк») втратив право вимоги за виконавчим листом 6-3295, виданого 23.09.2011 року Новозаводським районним судом ч. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 249 652 грн. 19 коп., тому накладені арешти в рамках примусового виконання цих виконавчих листів підлягають зняттю. З цих підстав, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 09.06.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, витребувано з Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): копії матеріалів виконавчих проваджень ВП 30626461, ВП 30626752; інформацію щодо перебування на виконанні інших виконавчих проваджень, боржником за якими є [PERSON] та щодо підстав винесення постанов про арешт майна позивача від 28.11.2013 року та 21.11.2024 року. 15.06.2023 року на адресу суду від представника АТ «СЕНС БАНК» надійшло повідомлення, відповідно до якого 26.09.2016 року між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу, згідно з умовами якого право вимоги за кредитним договором [PERSON] було передано до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 23.06.2023 року на адресу суду з Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло повідомлення про надання інформації щодо наявності відкритих виконавчих проваджень, боржником за яким є [PERSON] та про підстави накладення арешту на майно останньої, а також копії матеріалів виконавчих проваджень №№ 30626752, 30626461, 45430933, 40756893, виготовлених за допомогою АСВП. Ухвалою суду від 27.06.2023 року залучено до участі у справі як співвідповідача - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», встановлено строк для подачі відзиву на позов, заперечень на відповідь на відзив. 03.07.2023 року на адресу суду від представника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аксьонової А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на норми чинного законодавства, остання зазначила, що позовна заява не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що хоча усі виконавчі провадження, в яких [PERSON] була боржником закриті і їхні матеріали вже знищені, так як спливли відповідні строки зберігання, проте згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні будь-які відомості щодо виконання боржником ( [PERSON] ) виконавчих документів, які були на виконанні у ВДВС. Стягнення по виконавчих документах не проводилося, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не були стягнуті. Крім того, державний виконавець зазначила, що фактично Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є належним відповідачем у цій справі, враховуючи сталу судову практику Верховного Суду. 07.07.2023 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якому він просив суд позов задовольнити у повному обсязі. При цьому зазначив, що усі виконавчі листи, в яких [PERSON] була боржником, повернуті стягувачам. На цей час жодних відкритих виконавчих проваджень, в яких позивач є боржником не відриті. Строк повторного пред`явлення тих виконавчих листів, які були повернуті, вже сплив. Інформація про [PERSON] в реєстрі боржників, відсутня. Натомість обтяження та арешти на її майно обмежують права [PERSON] впродовж тривалого часу. Один із виконавчих листів, який був пред`явлений стягувачем ВАТ «ВТБ Банк» з 2016 року не підлягав виконанню, так як було ухвалено рішення щодо припинення до горову поруки між [PERSON] та ВАТ «ВТБ Банк». Ухвалою суду від 11.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, в якому просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Представник АТ «Сенс Банк» до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки не є належним відповідачем по справі. Представники ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та АТ «ВТБ Банк» до зали судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надали. Третя особа представник Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у відзиві на позовну заяву просив суд справу розглядати за відсутності представника відділу. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справу, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді, суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов до такого. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно ч.1 ст.4 та ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частинами 3, 4 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За змістом ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1). Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2). Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаному реєстру Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно суб`єкта: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] маються записи про: - арешт на все нерухоме майно та заборону на його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 40756893, виданий 28.11.2013 Комунарським ВДВС Запорізького міського управління юстиції, (номер запису обтяження 3661611); - арешт на все нерухоме майно та заборону на його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:45430933, виданий 21.11.2014 року Комунарським ВДВС Запорізького міського управління юстиції, (номер запису обтяження 7864704); - арешт на все нерухоме майно та заборону на його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2012 року державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Сизовим М.В., ВП № 30626461, виконавчий документ № 6-3295, виданий 23.09.2011 Новозаводським районним судом м. Чернігова (реєстраційний номер обтяження 12095608); - арешт на все нерухоме майно та заборону на його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 25.01.2012, державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Сизовим М.В., ВП № 30626752, виконавчий документ № 6-3295, виданий 23.09.2011 Комунарським районним судом м. Запоріжжя (реєстраційний номер обтяження 12095704). Щодо реєстраційного номера обтяжень №3661611 19.07.2013 року рішенням Комунарського районного суду по справі №2-4159-11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] , третя особа: ТОВ «Спецізоляція» про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» 2\~196\~788 грн. 64 коп. за договором поруки №24.14/08-ДП-01 від 30.07.2008 року та судові витрати у розмірі 1820 грн., а всього 2\~198\~608 грн. 64 коп. 04.11.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист №2-4159/11 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ БАНК» суми боргу у розмірі 2\~198 608 грн. 64 коп. 14.11.2013 року до ВДВС Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було пред`явлено вказаний виконавчий лист до виконання. 18.11.2013 року на підставі заяви стягувача по вказаному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №40756893. 28.11.2013 року державним виконавцем ВДВС Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області по вказаному виконавчому провадженню було прийнято постанову про арешт майна боржника ( [PERSON] ) та оголошення заборони на його відчуження. Згідно даної постанови було внесено запис про державну реєстрацію обтяжень до Державного реєстру речових прав за №3661611. 29.01.2014 року державним виконавцем ВДВС Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме направлення виконавчого документа за належністю до іншого ВДВС. Так як боржник на той час працювала у ПП «Євробуд Дім» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська,1, що знаходиться на території обслуговування Орджонікідзевського ВДВС м. Запоріжжя, тому від стягувача надійшла відповідна заява про направлення виконавчого листа за місцем роботи [PERSON] 21.06.2016 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у справі №332/1562/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «ВТБ Банк» (правонаступник ВАТ «ВТБ банк») про визнання договору поруки №24.14/08-ДП-01 від 30.07.2008 року ухвалив заочне рішення, згідно якого вказаний договір поруки між по змивачем та ПАТ «ВТБ Банк» було визнано припиненим, що свідчить про відсутність підстав для примусового стягнення з позивача на користь АТ «ВТБ Банк» заборгованості та, відповідно і правомірності накладення арешту на майно боржника за цими правовідносинами. Щодо реєстраційного номеру обтяження №12095608 23.09.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист №6-3295 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» ВТБ БАНК» суми боргу у розмірі 249\~652 грн. 19 коп. 12.01.2012 року до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було пред`явлено вказаний виконавчий лист до виконання. 16.01.2012 року на підставі заяви стягувача по вказаному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №30626461. 25.01.2012 року державним виконавцем ВДВС Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області по вказаному виконавчому провадженню було прийнято постанову про арешт майна боржника ( [PERSON] ) та оголошення заборони на його відчуження. Згідно даної постанови було внесено запис про державну реєстрацію обтяжень до Державного реєстру речових прав за №12095608. Щодо реєстраційного номеру обтяження №12095704 23.09.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист №6-3295 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» ВТБ БАНК» суми боргу у розмірі 12 грн. 83 коп. 12.01.2012 року до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було пред`явлено вказаний виконавчий лист до виконання. 16.01.2012 року на підставі заяви стягувача по вказаному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №30626752. 25.01.2012 року державним виконавцем ВДВС Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області по вказаному виконавчому провадженню було прийнято постанову про арешт майна боржника ( [PERSON] ) та оголошення заборони на його відчуження. Згідно даної постанови було внесено запис про державну реєстрацію обтяжень до Державного реєстру речових прав за №12095704. 27.01.2012 року виконавчі провадження №30626461 та №30626752 були об`єднані у зведене виконавче провадження. 26.07.2012 року державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення вказаного зведеного виконавчого провадження на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: направлення за належністю, оскільки майно у боржника відсутнє. Щодо реєстраційного номеру обтяження №7864704 12.11.2014 року до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області повторно було пред`явлено виконавчий лист №6-3295 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 249\~652 грн. 19 коп., виданий 23.09.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова. 13.11.2014 року на підставі заяви стягувача по вказаному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №45430933. 27.03.2015 року державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону «Про виконавче провадження», а саме: повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. У подальшому, ні ПАТ «Альфа-Банк», ні АТ «Сенс Банк», ні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повторно впродовж строку пред`явлення виконавчого документу до ВДВС та приватних виконавців не зверталися із виконавчим листом №6-3295 суми боргу у розмірі 249\~652 грн. 19 коп., виданого 23.09.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова. Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, відносно боржника [PERSON] не відкрито жодного виконавчого провадження. Позивач в Єдиному реєстрі боржників відсутня. На цей час державні виконавці позбавлені можливості зняти арешти з майна позивача, оскільки відкриті виконавчі провадження відсутні, а при їх закінченні відсутні були підстави для зняття арештів в силу діючих на той час норм закону. Зазначені вище виконавчі провадження, в рамках яких було накладено арешти, не збереглись у Комунарському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), так як строк зберігання завершених виконавчих проваджень до архіву та до номенклатури справ відділу, становить три роки (п.2 Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом МЮУ № 1829/5 від 07.06.2017 року). Статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на повагу до житла. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Згідно з вимогами ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна. Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання. Положеннями вказаного Закону України передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує необхідність в арешті майна [PERSON] , так як відсутні жодні виконавчі провадження, в яких остання є боржником, час пред`явлення до ВДВС або приватних виконавців виконавчих листів №6-3295, виданих Новозаводським районним судом м. Чернігова сплив, а виконавчий лист №2-4159/11 взагалі є таким, що не підлягає виконання у зв`язку з тим, що договір поруки між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк» визнаний припиненим. Встановлені зазначені факти свідчать про незаконність перебування майна [PERSON] під арештом, однак відсутні підстави для звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що на даний час наявні арешти у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаному реєстру Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно [PERSON] порушують право останньої у подальшому розпоряджатися своїм майном. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладених арештів, неможливість скасування цих арештів в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] та необхідність захисту її прав шляхом скасування таких арештів, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved