Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» основну суму боргу за поставлену теплову енергію у розмірі 731729,40 грн.; 3% річних у розмірі 3 494,90 грн.; компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 10 276,10 грн.; пеню в розмірі 4 252,12 грн; плату за абонентське обслуговування в розмірі 130,50 грн., та судовий збір в розмірі 11248,25 грн. В обґрунтування позову зазначає наступне. ДП «Криворізька теплоцентраль» 16.03.2017 року перетворено у ПАТ «Криворізька теплоцентраль», про що внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ч. 2 ст. 108 ЦК України, ПАТ «Криворізька теплоцентраль» є правонаступником ДП «Криворізька теплоцентраль». В результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту ПАТ «Криворізька теплоцентраль», що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства», змінено найменування товариства на АТ «Криворізька теплоцентраль», про що 14.05.2018 року внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від КП «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до ДП «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (після перейменування - Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах міста. Таким чином, виконавцем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку [ADDRESS] є АТ «Криворізька теплоцентраль» (далі -позивач, виконавець). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.01.2023 року вбачається, що [PERSON] (далі - відповідач) згідно договору купівлі-продажу, серія та номер: 3113, виданий 29.10.2021 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рисіною С.В. (рішення про державну реєстрацію від 29.10.2021 за №61251636) є власником нежитлового приміщення загальною площею 562,3 кв.м, яке вбудоване в перший поверх житлового будинку, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що АТ «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією у розумінні ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу. Постачання теплової енергії є комунальною послугою (ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 1 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» закріплюється обов`язок надання комунальної послуги виконавцем. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг здійснюються безперервно, зокрема, крім часу перерв на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами. Окрім того, теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі (ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання»). Тобто надання послуги з постачання теплової енергії є обов`язком Позивача як виконавця відповідної комунальної послуги. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку, виключно, на підставі рішення прийнятого відповідно до закону. У той же час, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, робить висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір про надання послуги з постачання теплової енергії є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про надання послуги з постачання теплової енергії. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з постачання теплової енергії може бути у вигляді мовчання. Зазначає, що оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у боржника не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі №646/834/17,між АТ «Криворізька теплоцентраль» та [PERSON] виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року № 1022) (далі - Правила № 830). АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за посиланням: https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi-energiyi/, який є публічним договором приєднання (далі - Типовий договір). Вказує, що так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу його, позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку [ADDRESS] про обрання моделі договірних відносин, з 01.11.2021 року з [PERSON] фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Типовий договір).Вказує, що даний Типовий договір з відповідачкою обліковується за реквізитами №5050/жб від 01.11.2021 за адресою: [ADDRESS] . Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, відповідно до п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Факт поставки теплової енергії у період 01.11.2021 - 31.03.2023 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок [ADDRESS] , в якому знаходиться приміщення 57. Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону. Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу). Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п. 11 Типового договору). Згідно з приписами п. 19 Правил № 830, комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Відповідно до п. 24 Правил № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності -пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Пунктом 2 Правил № 830 встановлено, що опалювана площа (об`єм) приміщення - це загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас. Відповідно до п. 30 Типового договору, визначено що плата за послугу з постачання теплової енергії складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил № 830 в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного КМУ, інформація про яку розміщується на веб-сайті Виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/. В будинку [ADDRESS] встановлено вузол обліку теплової енергії, що підтверджується актом від 15.09.2021 про технічний огляд приладів обліку теплової енергії. Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна загальна площа приміщення №57 за адресою: [ADDRESS] становить - 562,3 м2. Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) за адресою: [ADDRESS] , приміщення 57: №3638 від 31.01.2023 відповідачеві у листопаді 2021 поставлено 1,87Гкал теплової енергії на суму 13732,12 грн.; №3640 від 31.01.2023 відповідачеві у грудні 2021 поставлено 32,25Гкал теплової енергії на суму195761,24 грн.; №3642 від 31.01.2023 відповідачеві у січні 2022 поставлено 20,44Гкал теплової енергії на суму 79 439,33 грн.; №3644від 31.01.2023 відповідачеві у лютому 2022 поставлено 11,1Гкал теплової енергії на суму 25 818,02 грн.; №3646 від 31.01.2023 відповідачеві у березні 2022 поставлено 15,36Гкал теплової енергії на суму 106 209,97грн.; №3654 від 31.01.2023 відповідачеві у листопаді 2022 поставлено 12,11Гкалтеплової енергії на суму 64718,99 грн.; №3656 від 31.01.2023 відповідачеві у грудні 2022 поставлено 13,26Гкал теплової енергії на суму 70 864,88 грн; №1326 від 31.01.2023 відповідачеві у січні 2023поставлено 11,7Гкал теплової енергії на суму 62527,85 грн; №4981 від 28.02.2023 відповідачеві у лютому 2023 поставлено 12,35 Гкал теплової енергії на суму 66001,61 грн; №9931 від 31.03.2023 відповідачеві у березні 2023 поставлено 8,73 Гкал теплової енергії на суму 46655,39 грн. Зазначає, що таким чином, у період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2023 року відповідачкою за адресою: [ADDRESS] було спожито теплову енергію у розмірі 139,17 Гкал на загальну суму 731 729,40 грн., однак оплату за отриману послугу [PERSON] не здійснила. Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та актів надання послуг з абонентського обслуговування за адресою: [ADDRESS] ,приміщення 57: №3638 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в листопаді 2021 на суму 7,02 грн.; №3640 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в грудні 2021 на суму 7,02 грн.; №3642 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в січні 2022 на суму 7,02 грн.; №3644 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в лютому 2022 на суму 7,27 грн.; №3646 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в березні 2022 на суму 7,27 грн.; №3648 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в квітні 2022 на суму 7,28 грн.; №3649 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в травні 2022 на суму 7,28 грн.; №3650 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в червні 2022 на суму 8,00 грн.; №3651 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в липні 2022 на суму 8,00 грн.; №3665 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в серпні 2022 на суму 8,00 грн.; №3652 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування у вересні 2022 на суму 8,00 грн.; №3653 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування в жовтні 2022 на суму 8,00 грн.; №3654 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування у листопаді 2022 на суму 8,00 грн.; №3656 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування у грудні 2022 на суму 8,00 грн.; №1326 від 31.01.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування у січні 2023 на суму 8,00 грн.; №4981 від 28.02.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування у лютому 2023 на суму 8,00 грн.; №9931 від 31.03.2023 відповідачеві надана послуга з абонентського обслуговування у березні 2023 на суму 8,34 грн. Таким чином, згідно вказаних вище актів загальна сума плати за абонентське обслуговування становить 130,50 грн. Окрім того, на виконання п. 33 Типового договору відповідачці було направлено рахунки на оплату спожитої теплової енергії та послуги з абонентського обслуговування. Пунктом 31 Типового договору передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Згідно з п. 32 Типового договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 34 Типового договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Отже, відповідачка не виконував свої грошові зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за Типовим договором щодо приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] за період з листопада 2021 року по березень 2023 року за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 731 729,40 грн., за послугу з абонентського обслуговування - 130,50 грн., а всього - 731 859,90 грн. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно п.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписами пункту 44 Типового договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону. Згідно із п. 45 Типового договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. За порушення строків оплати за поставлену теплову енергію Відповідачеві нараховано: компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 10 276,10 грн., 3% річних у розмірі 3494,90 грн., пеню у розмірі 4 252,12грн. Не погодившись з вимогами позивача, представником відповідачки [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого наведено наступне. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказує, що як зазначено в позовній заяві, відповідачкою у період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2023 року було спожито теплову енергію у розмірі 139,17 Гкал на загальну суму 731 729,40 грн. та оплату за отриману послугу [PERSON] не здійснила, що [PERSON] не здійснила оплату за абонентське обслуговування у сумі 130,50 грн. Позивач посилається на статті 8, 12, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та зазначає, що надання послуги з постачання теплової енергії є обов`язком виконавця, тобто АТ «КТЦ», яка здійснюються виключно на договірних засадах. Вказує, що позивач зазначає, що 01.10.2021 року на своєму офіційному сайті розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, і оскільки від відповідачки протягом 30 днів не надходило документів про обрання моделі договірних відносин, то з 01.11.2021 року з [PERSON] фактично укладено Типовий індивідуальний договір за реквізитами №5050/жб від 01.11.2021 року. Не погоджується із твердженнями, викладеними в позовній заяві з огляду на наступне. По-перше, звертає увагу суду, що до 18 травня 2021 року приміщення [ADDRESS] належало АТ «Ощадбанк», в подальшому на підставі Договору купівлі-продажу від 18.05.2021 року, реєстровий номер 1384, зазначене приміщення придбала [PERSON] , а 29 жовтня 2021 року його придбала [PERSON] , що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 29.10.2021р., реєстровий номер 3113. 30 листопада 2021 року було виготовлено технічний паспорт на групу нежитлових приміщень № 57 будинку [ADDRESS] та в характеристиці групи нежитлових приміщень в графі вид опалення чітко зазначено, що опалення відсутнє. Що стосується споживання відповідачкою теплової енергії у розмірі 139,17 Гкал, вважає, що ця інформація не відповідає дійсності, оскільки в приміщенні [ADDRESS] з 08 квітня 2019 року припинена подача теплоносія у зв`язку з поривом на вході в приміщення, що підтверджується актом № 2 від 02.04.2019 року, складеним представником АТ «КТЦ» - Гладир А.М. Також в акті зазначено, що саме АТ «КТЦ» пропонується замінити трубу на подачу гарячої води. Крім цього, в акті б/н від 08.04.2019 року, складеним представником АТ «КТЦ» Квартюк Е.В., зазначено, що припинена подача на теплоносії, здвижки закриті і опломбовані пломба №3 . Також 01 жовтня 2021 року провідний інспектор АТ «КТЦ» Кравцов О.М. у присутності попередньої власниці [PERSON] склав акт № 2 про те, що нежитлове приміщення № 57 в будинку [ADDRESS] на момент огляду не має внутрішньої системи опалення та від`єднано від внутрішньо будинкової системи опалення, не експлуатується тепловою енергією, транзит внутрішній відсутній, тобто в приміщенні нема ні батарей, ні транзитних труб. Вказує, що зазначену в акті №2 від 01.10.2021 року інформацію може підтвердити провідний інспектор АТ «КТЦ» Кравцов Олег Миколайович. Згідно Акту обстеження інженерних систем нежитлового приміщення з індивідуальним опаленням у житловому будинку від 27.10.2021 року зазначене приміщення № 57 від`єднано від внутрішньо будинкової системи опалення та не забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела опалення, а також не обладнане вузлом розподільного обліку. Зазначає, що 22 грудня 2022 року представниками АТ «КТЦ» було складено Акт № 743/1 в якому зазначено, що приміщення № 57 користується тепловою енергією без договору. Звертає увагу суду, що цей акт був складений за відсутності власниці приміщення [PERSON] та за відсутності орендаря приміщення ФОП [PERSON] , що підтверджується відсутністю їх підписів у акті, тобто з актом власниця не була ознайомлена і не могла надати свої заперечення. В зазначеному акті написана недостовірна інформація, оскільки на теперішній час в приміщенні № 57 відсутні батареї, транзитні труби, припинена подача теплової енергії, здвижки закриті і опломбовані. Цей акт не був вручений власниці [PERSON] , його просто залишили в дверях магазину, який знаходиться в приміщенні 57. Крім цього, в будинку [ADDRESS] не встановлено прилад-розподілювач теплової енергії, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення, що підтверджується актом від 15.09.2021 року, який знаходиться в матеріалах справи. Наполягає, що акт від 15.09.2021 року не підтверджує надання послуги постачання теплової енергії саме в приміщення № 57, а заборгованість просто пораховано від загальної площі приміщення, яка становить - 562,3 м2 . Враховуючи інформацію, зазначену в актах, складених інспекторами АТ «КТЦ» з 08.04.2019 року і по теперішній час, в приміщенні [ADDRESS] не має внутрішньої системи опалення та приміщення від`єднано від внутрішньо будинкової системи опалення, не експлуатується теплова енергія, транзит внутрішній відсутній, здвижки закриті і опломбовані. Вказує, що таким чином, послуги з постачання теплової енергії [PERSON] не надаються і не підлягають оплаті. Стосовно посилання позивача на розміщення на своєму офіційному сайті 01.10.2021 року Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, і оскільки від відповідача протягом 30 днів не надходило документів про обрання моделі договірних відносин, то на думку позивача з 01.11.2021 року з [PERSON] фактично укладено Типовий індивідуальний договір за реквізитами №5050/жб від 01.11.2021 року, то це твердження вважає таким, що не може заслуговувати на увагу. Пунктом 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1 ст.12 Закону №2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 627 ЦК України закріплює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Також відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так дійсно, наведені норми законів підтверджують, що договір є обов`язковим до виконання, однак звертаю увагу суду, що Типовий договір було розміщено на сайті позивача 01.10.2021 року, а приміщення № 57 [PERSON] придбала лише 29.10.2021 року і вже через два дні 01.11.2021 року Типовий договір вважався укладеним, при тому, що АТ «КТЦ» з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна було відомо, що приміщення придбане лише 29.10.2021 року, тобто у власника не було можливості ознайомитися з [PERSON] договором і надати свої заперечення. Згідно ч.5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надається 30 днів на вибір моделі договірних відносин та висловлення заперечень проти договору, оскільки приміщення було придбано лише 29.10.2021 року, процедура укладення типових договорів не дотримана ні відповідно до статей 633, 641, 642 ЦК України, ні ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», отже Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №5050/жб від 01.11.2021 року не вважається укладеним відповідно до наведених норм чинного законодавства. Крім цього, звертаю увагу суду, що перед купівлею приміщення, саме 01.10.2021 року та 27.10.2021 року працівниками АТ «КТЦ» були складені акти про відсутність внутрішньої системи опалення, приміщення від`єднано від внутрішньо будинкової системи опалення, не експлуатується теплова енергія, транзит внутрішній відсутній, батареї відсутні, тому нова власниця [PERSON] достеменно знала, що в приміщенні відсутня система опаленні і не мала потреби укладати Типовий договір про надання послуги постачання теплової енергії. Зазначає, що 22 грудня 2022 року представниками АТ «КТЦ» було складено Акт № 743/1 в якому зазначено, що приміщення № 57 користується тепловою енергією без договору. Звертає увагу суду, що цей акт був складений за відсутності власниці приміщення [PERSON] та за відсутності орендаря приміщення ФОП [PERSON] , що підтверджується відсутністю їх підписів у акті, тобто з актом власниця не була ознайомлена і не могла надати свої заперечення. В зазначеному акті написана недостовірна інформація, оскільки на теперішній час в приміщенні № 57 відсутні батареї, транзитні труби, припинена подача теплової енергії, здвижки закриті і опломбовані. Звертаю увагу суду, що позивачем в якості доказів надані Акти передачі-прийняття теплової енергії та рахунки-фактури за листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, листопад 2022 року грудень 2022 року та січень 2023 року, виписані всі однією датою 31 січня 2023 року, тобто з порушеннями норм чинного законодавства. Оскільки, згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, тому акти передачі-прийняття теплової енергії та рахунки фактури мали бути виписані кожного поточного місяця, в якому надавались послуги і надіслані споживачу, а згідно листа АТ «КТЦ», який знаходиться в матеріалах справи, вихідний № 10999/30 від 14.02.2023 року, всі зазначені акти та рахунки були виписані однією датою та надіслані 14 лютого 2023 року. Окремо зазначу, що [PERSON] зверталась до ТОВ «НВП ЕКОН» для обстеження системи опалення в приміщенні № 57 та згідно Акту обстеження внутрішньобудинкової системи опалення магазину вбудоване/прибудоване в житловий будинок за адресою [ADDRESS] від 17 серпня 2023 року встановлено, що приміщення має окреме відгалуження системи опалення, передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі, зі своєю елеваторною рамкою вводу, про що свідчать і залишки трубопроводів теплотраси, система опалення приміщення горизонтального розведення. Крім цього, в акті зазначено, що систему опалення необхідно відносити згідно проектної документації та отримати технічні умови на встановлення вузла обліку/розподілювачів теплової енергії в енергопостачальній організації, що додатково підтверджує про відсутність системи опалення в приміщенні та окреме відгалуження системи опалення від будинку [ADDRESS] . Таким чином, всі наведені у відзиві докази додатково підтверджують, що між АТ «КТЦ» і [PERSON] відсутні договірні відносини, послуги з постачання теплової енергії у приміщення 57 не надавались, отже у відповідачки не виникає обов`язку оплати цих послуг і штрафних санкцій у вигляді пені, інфляційних втрат та 3% річних. 04.10.2023 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив. В обґрунтування якої наведено наступне. Щодо посилання відповідачки на факт ненадання позивачем послуг з постачання теплової енергії та відсутності підстав для оплати послуг вказує наступне. У своєму відзиві представник відповідача зазначає, що послуги з постачання теплової енергії позивачем [PERSON] не надаються, при цьому як на доказ не надання послуг посилається на запис в технічному паспорті на групу нежитлових приміщень № 57 будинку [ADDRESS] від 30.11.2021, на акт №2 від 02.04.2019 року, акт № б/н від 08.04.2019, акт № 2 від 01. 10.2021, акт від 27.10.2021. Вважає, що зазначені доводи не можуть братися судом до уваги та спростовуються наступним. Наполягає, що жодний із зазначених актів не є офіційним документом, який засвідчує законне відключення відповідачки від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Так, АТ «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією у розумінні ст. 1 ЗУ «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію у м. Кривому Розі. Постачання теплової енергії є комунальною послугою (ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 1 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» закріплюється обов`язок надання комунальної послуги виконавцем. Частиною 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії. Як зазначено у Договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 29.10.2021 і в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.01.2023 року нежитлове приміщення [ADDRESS] вбудоване в перший поверх житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження внутрішньобудинкової системи опалення магазину вбудоване/ прибудоване в житловий будинок за адресою: [ADDRESS] від 17.08.2023 «Внутрішньобудинкова система опалення будівлі житлового будинку [ADDRESS] системи опалення будівлі виконано в транзитний трубопровід, що проходить у підвальному приміщенні будівлі….. Згідно проєкту магазин має окреме відгалуження системи опалення, передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі, зі своєю елеваторною рамкою вводу…» Тобто, зазначене вище вказує на те, що система опалення відповідачки відноситься до внутрішньобудинкової системи опалення будинку 37А. Як зазначалось позивачем в позовній заяві та підтверджено копіями актів про подачу та припинення подачі теплоносія на житловий будинок [ADDRESS] , в якому знаходиться приміщення 57, послуги з постачання теплової енергії позивачем в зазначеному будинку надаються постійно та за тарифами, які встановлені уповноваженими органами, в той же час відповідачка від надання зазначених послуг не відмовлявся, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення в періоди їх надання не надсилав. Таким чином, об`єкт забезпечується діями позивача відповідними послугами, а власник приміщення є їх споживачем. До 2019 року взаємовідносини між теплопостачальною організацію та споживачем теплової енергії з питань відключення від мереж постачання гарячої води та централізованого опалення, регламентувались Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року № 4 (далі - Порядок № 4). Так, відповідно до Порядку № 4 після внесення до нього змін згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 169 від 06.11.2007 року, законодавець закріпив можливість відключення від мереж централізованого опалення лише будинку в цілому, зборонивши відключення його окремих приміщень. При цьому, Порядок № 4 втратив свою чинність 17.09.2019 року. На сьогоднішній день, порядок відключення споживачів теплової енергії від мереж централізованого опалення врегульовано Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року (далі - Порядок № 169). Зазначає, що Порядком № 169 відключення від мереж централізованого опалення окремих приміщень будинку також заборонено. Так, п.1 Розділу ІІІ Порядку №169 визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до центрального опалення та гарячого водопостачання, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від централізованого опалення та гарячого водопостачання у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповіднихнарахувань є належним чином оформлений Акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води (додаток №3 до Порядку №169). Такого Акту, як і фактичного відключення не існує. Окрім іншого, щодо наданих відповідачем актів слід зазначити наступне: акт №2 від 02 квітня 2019 року засвідчує той факт, що до приміщення [ADDRESS] припинена подача теплоносія у зв`язку із поривом на вводі та зазначено про необхідність споживачу здійснити заміну труби; актом б/н від 08.02.2019 засвідчено факт припинення подачі теплоносія до приміщення №57, однак причини такого відключення не зазначені; в акті №2 від 01.10.2021 зазначено, що на момент складення акту нежитлове приміщення не має внутрішньої системи опалення та від`єднане від внутрішньобудинкової системи опалення, при цьому в акті також зазначено про необхідність звернення споживача до абонентського відділу АТ «Криворізька теплоцентраль» для узгодження питання відключення приміщення. Тобто, вказаним актом фактично встановлено, що споживачем самовільно незаконно здійснене відключення від системи теплопостачання без погодження з постачальником послуг; актом № б/н від 27.10.2021 встановлено від`єднання приміщення 57 від внутрішньобудинкової системи опалення та відсутність індивідуального опалення. Наполягає, що жоден із зазначених актів не засвідчив факту законного відключення споживача- власника приміщення від централізованого опалення, як того вимагає Порядок № 169. Крім того, вказані акти складні в період до 01.11.2021, в той час як в позовній заяві заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.11.2021 по 31.03.2023. Звертає увагу суду, що відповідачкою не надано жодного доказу, що в період з 01.11.2021 по 31.03.2023 послуги з постачання теплової енергії не отримувалися, як і не надано доказів того, що ним на адресу позивача направлялися листи-претензії щодо неналежної якості послуг або відсутності послуги з постачання теплової енергії в періоди їх надання. При цьому відповідачка неодноразово через свого представника звертався до АТ «Криворізька теплоцентраль» із заявами про встановлення лічильника тепла, про надання технічних умов на перенос вузла обліку, на встановлення розподільчого вузла обліку теплової енергії (копії заяв від 20.01.2023, від 25.04.2023, від 26.04.2023, від 18.08.2023 додаються до відзиву). Наполягає, що дана обставина підтверджує, той факт, що відповідач користується послугами з постачання теплової енергії, однак бажає здійснювати оплату наданих послуг з постачання теплової енергії з урахуванням приладу обліку теплової енергії. В той же час, відповідачкою надано копію Акту №743/1 від 22.12.2022, який засвідчує, що у спірний період приміщення № 57 користується тепловою енергією. Крім того, факт поставки теплової енергії у період 01.11.2021-31.03.2023 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок [ADDRESS] . Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону. Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу). Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п. 11 Типового договору). Відповідно до п.п. 9 п.41 Типового індивідуального договору споживач зобов`язаний дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства (не допускати втручання у внутрішньобудинкову систему теплопостачання, її переобладнання) під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Наполягає, що позивач в повному обсязі належним чином як виконавець послуги з постачання теплової енергії виконав свій обов`язок щодо забезпечення споживача тепловою енергією, однак відповідачка не сплатив надані послуги, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку. Щодо заперечень відповідачки відносно укладення типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Твердження відповідачки про те, що типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що обліковується у Позивача за №5050/жб, не укладався не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства. Законом України від 03.12.2020 № 1060-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (далі - ЗУ № 1060-IX), який набрав чинності 01.05.2021, до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» внесено зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції ЗУ № 1060-IX), надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка обирається виключно за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У той же час, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції ЗУ № 1060-IX).

Outcome: partial