Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано 15.10.2009 року. На даний час донька сторін [PERSON] , [INFO] , яка після розлучення проживає разом із матір`ю, досягла повноліття, продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній контрактній формі навчання та у зв`язку із відсутністю самостійного заробітку потребує матеріальної допомоги. Відповідач після досягнення дитиною повноліття припинив сплачувати аліменти на утримання доньки. Із урахуванням наведеного, відповідно до положень ст.ст. 198, 199 СК України просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі частини усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно на період навчання або досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18.12.2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові та просить їх задовольнити в повному обсязі. Вказала, що на даний час вони із донькою зареєстровані як внутрішньо переміщені особи у с. Татарів. Запорізька АЕС, на якій вона працює, перебуває у простої, а тому вона отримує виплату у розмірі 2/3 частин заробітної плати, що становить 8200 грн. щомісячно, окрім цього вона та донька отримують соціальні виплати у розмірі 2000 грн., іншого доходу не мають. Донька навчається на денній формі навчання та самостійного заробітку не має. Згідно договору вартість освітньої послуги становить 30680 грн. в рік, окрім цього вона несе витрати по оплаті оренди житла для доньки за місцем навчання на проїзд, харчування, одяг та інше. Окрім цього, у неї на утриманні перебуває малолітня донька від другого шлюбу, а тому самостійно нести витрати на утримання повнолітньої доньки на час її навчання вона не має можливості. Відповідач після припинення стягнення аліментів у добровільному порядку коштів на утримання доньки не надає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з наведених мотивів. Вказала, що навчається на платній формі навчання, на денному стаціонарі та не має самостійного заробітку, окрім соцвиплат як внутрішньо переміщена особа та знаходиться на повному утриманні матері. Батько після досягнення нею повноліття матеріальної допомоги не надає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Вказав, що позов не визнає, оскільки не має змоги сплачувати аліменти через те, що є особою з інвалідністю 3-ї групи, має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , а Запорізька АЕС, на якій він працює перебуває в окупації, через що він отримує незначний заробіток. Суд, заслухавши пояснення позивач та третьої особи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.10.2009 року та є батьками доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.2009 року. 24.10.2014 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2014 року. Після розірвання шлюбу донька сторін [PERSON] залишилась проживати із матір`ю та зареєстрована разом із позивачем за адресою [ADDRESS] . На даний час фактичне місце проживання позивача та третьої особи відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2609-7001484320 від 06.09.2022 року та № 2609-7001495376 від 09.09.2022 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із довідки №06-12/09-13/3669с, виданої Прикарпатським національним університетом ім. В. Стефаника 16.11.2023 року, повнолітня донька сторін у справі [PERSON] навчається на економічному факультеті спеціальності 073 Менеджмент(освітян програма «Менеджмент організацій і адміністрування») 1- го курсу освітнього рівня «Бакалавр» денної контрактної форми навчання. Передбачуваний термін закінчення навчання 30.06.2027 року. Відповідно до договору про надання освітніх послуг № 02488/06-1, укладеного 25.08.2023 року між вступником [PERSON] , законним представником [PERSON] та ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім. В. Стефаника» фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб. Квитанціями АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.3160475655.2 від 21.08.2023 року 0.0.3324454178.1 від 24.11.2023 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] сплачено на рахунок ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім. В. Стефаника» грошові кошти у загальній сумі 30680 грн. в якості оплати за навчання [PERSON] . Із долучених відповідачем довідки МСЕК серії 12 ААГ №420084 від 20.04.2023 року та пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 30.05.2023 року вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю 3-ї групи загального захворювання. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.2015 року відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що донька сторін у справі [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання на денній контрактній формі навчання, вартість освітньої послуги на рік становить 30680 грн., самостійного заробітку не має та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі частки усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача, суд враховує те, що позивачем не надано належних та достатніх доказів щодо підтвердження власного матеріального становища та матеріального становища відповідача. Однак сторони зазначили, що офіційно працевлаштовані на Запорізькій АЕС, яка перебуває у стані простою, дослідженими матеріалами справи підтверджується те, що повнолітня донька сторін продовжує проживати разом із матір`ю, яка несе витрати по оплаті навчання, те, що відповідач є особою з інвалідністю третьої групи та має на утриманні малолітню дитину [INFO] . За таких обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сторін та їх повнолітньої доньки, відсутність у неї самостійного заробітку, вартість освітніх послуг, а також зважаючи на те, що відповідач є особою працездатного віку та не надав доказів на підтвердження того, що за своїм майновим становищем та станом здоров`я не може надавати допомогу доньці, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, виходячи із принципів справедливості та розумності, з урахуванням обов`язку обох батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видій його заробітку(доходу), щомісячно, до закінчення навчання, однак не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Із урахуванням обставин справи, суд вважає, що присуджена сума відповідає реальній можливості платника аліментів сплачувати їх, не порушуючи прав останнього. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial