Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 20.10.2022 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 16.02.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №3678937 про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору сума кредиту ( загальний розмір) складає 12\~050 грн., строк кредиту 12 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у розмірі 12050 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 18.10.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу №18/10/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. 11.07.2022 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №1 , згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Посилався на те, що заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 12050 грн. тіло кредиту, 23352,90 грн. нараховані проценти, а всього 35402,90 грн.. У зв`язку з чим просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованості за кредитними договорами в розмірі 35402,90 грн. та понесені судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.03.2023 №268/0/15-23, суддя Бабенко Ю.П. припинив здійснювати правосуддя в Київському районному суді м. Полтави, у зв`язку із достроковим закінченням відрядження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 року справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Позивач у судове засідання свого представника не направив, попередньо звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.02.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний договір №3678937 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 договору сума кредиту складає 12050 грн., строк кредиту 12 днів./а.с.11-13/ ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав та надав кредит у розмірі 12050 грн.. 18.10.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу №18/10/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором №3678937. 11.07.2022 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №1 , згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором №3678937. Відповідно до реєстру боржників додаток №1 до договору факторингу №1 від 11 липня 2022 року заборгованість [PERSON] за договором №3678937 становить: залишок за основним зобов`язанням ( тіло кредиту) 12050 грн., залишок по відсотках 23\~352,90 грн., загальна сума заборгованості 35\~402,90 грн.. Згідно зі ст.\~1055\~ЦК\~України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.3 ст.\~11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч.6 ст.\~11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.\~12\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.\~546\~та ст.\~549 ЦК України\~виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1ст. 611\~ЦК України). За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~ст..625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. У порушення умов кредитно договору свої зобов`язання відповідач [PERSON] за договором №3678937 від 16.02.2021 року своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 35402,90 грн., з яких: 12050 грн. тіло кредиту, 23\~352,90 грн. нараховані проценти. Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку\~що позовні\~вимоги слід\~задовольнити та\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором №3678937 від 16.02.2021 року в розмірі 35402,90 грн.. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У\~ЦПК України\~визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. позивачем надано платіжне доручення №211 від 07.10.2022 року у розмірі 8000 грн., звіт про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07.07.2022. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно,\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 8000 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі . Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2481 грн. сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн..

Outcome: approved