Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути франшизу у розмірі 2600,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 14 травня 2022 року, приблизно о 12 годині 55 хвилині відповідач, рухаючись повз будинку 1-В по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпро, керуючи автомобілем «ІКСО», д/н [NUMBER] , при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху, та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д/н [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Дані обставини підтверджено постановою Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська (справа № 932/2792/22), якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі, у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Станом на дату виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно договору обов`язкового страхування № АР-1922418, укладеним між [PERSON] та ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» За договором обов`язкового страхування № АР-1922418, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260\~000,00 грн., за шкоду заподіяну майну 130\~000,00 грн., розмір франшизи 2\~600,00 грн.. Однак, у порушення норм чинного законодавства України [PERSON] відмовився сплачувати позивачу франшизу, у зв`язку із чим останній був вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу передано за підсудністю до Новомосковського суду Дніпропетровської області (а.с. 14). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 20). Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх повному задоволенні, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Зі змісту постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2022 року (справа № 932/2792/22) встановлено, що 14 травня 2022 року приблизно о 12 годині 55 хвилині, відповідач рухаючись повз будинок 1-В по вул. Запорізьке шосе, м. Дніпро, керуючи автомобілем «ІКСО», д/н [NUMBER] , при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д/н [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Однак, провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 7). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 27 вересня 2022 року ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яке за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-1922418 є страховиком відповідача [PERSON] , надано відповідь на адвокатський запит за вих. № 220000569245, якою повідомлено позивача про відсутність можливості страхової компанії надати копію договору обов`язкового страхування № АР-1922418, оскільки даний договір містить персональні дані третьої особи. Та зазначено, що відповідно вказаного договору, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 260\~000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 130\~000,00 грн., розмір франшизи 2\~600,00 грн. (а.с. 6). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 9\~Закону України\~«Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст.\~12\~цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до п.12.1.ст.12\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи, суд виходить з того, що у відповідності до п.36.6 ст.36 Закону, саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. При цьому суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15, 12.12.2018 р. у справі № 758/2356/17-ц, згідно якої володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. За встановлених обставин, зважаючи на те, що при настанні страхового випадку, обов`язок по сплаті франшизи покладено на особу, що спричинила своїми діями/бездіяльністю матеріальні битки, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача франшизи в розмірі 2600,00 грн. є обґрунтованою, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved