Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

позивач фізична особа-підприємець [PERSON] , в особі представника позивача адвоката Каплі Аліни Сергіївни, звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 7\~147,27 грн. та судовий збір у сумі 1\~073,60 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.08.2019 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (далі - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.») та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №156997510, забезпечений транспортний засіб «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] . 31.08.2019 о 16:10 год. у м. Київ при виїзді на міст Патона зі сторони Подолу, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Honda Jazz» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Honda Jazz» д.н.з. [NUMBER] з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність, як водія автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс №156997510. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, визнано [PERSON] , який керував автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/49717/19-п від 14.02.2020. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № 156997510, на підставі страхового акту №19.59.156997510-6807 від 25.10.2019, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Honda Jazz» д.н.з. [NUMBER] , складає 7\~147,27 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «Honda Jazz» д.н.з. [NUMBER] витрати на ремонт автомобіля в сумі 7\~147,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13617 від 20.12.2019. Враховуючи те, що водій застрахованого транспортного засобу, відповідач у справі, після вчинення ДТП, самовільного його залишив, то відповідно до вимог ст.38.1.1. в) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу. 01.12.2021 між ФОП [PERSON] та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТОД «СК «Ю.ЕС.АЙ.» перейшло до ФОП [PERSON] . Отже, на теперішній час право вимоги перейшло до ФОП [PERSON] у відповідності до умов зазначеного договору. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року позовну заяву передано за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 12 грудня 2023 року судова справа №760/14074/23 надійшла до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено на суддю Ніколенко Д.М. Ухвалою суду від 11 січня 2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву. 12 січня 2024 року на адресу місця реєстрації судом рекомендованим листом направлено копію позовної заяви з додатками. 23 січня 2024 року на адресу суду повернувся поштовий конверт з вкладенням. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ст.178 ч. 8 ЦПК України). Згідно із ст.\~279\~ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Як встановлено судом, 14 лютого 2020 року постановою Печерського районного суду міста Києва у справі про адміністративне правопорушення №757/49717/19-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, зокрема, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 31 серпня 2019 року о 16 год. 10 хв., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 7). Постановою суду встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №337673, [PERSON] 31.08.2019 о 16 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] , на розв`язці мосту Патона, в м.Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності маневру, здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда», державний номерний знак [NUMBER] , за кермом якого був [PERSON] . Водій [PERSON] порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП механічних пошкоджень завдано обом автомобілям. Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №337674, [PERSON] 31.08.2019 о 16 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] , на розв`язці мосту Патона, в м. Києві, допустив зіткнення з автомобілем «Хонда», державний номерний знак [NUMBER] , після чого місце пригоди залишив. Водій [PERSON] порушив п.2.10А Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. 25 лютого 2020 року постанова Печерського районного суду міста Києва у справі про адміністративне правопорушення №757/49717/19-п набрала законної сили. 02 вересня 2019 року потерпіла [PERSON] (застрахована особа та власник авто) звернулася до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 9, 10, 13, 14). Відповідно до страхового акту від 25 жовтня 2019 року №19.59.156997510-6807, затвердженого головним фахівцем відділу врегулювання збитків регіональних підрозділів ДВЗ [PERSON] , та розрахунку страхового відшкодування сума страхового відшкодування становить 7\~147,27 гривень (а.с. 11, 12, 16-18). Копією платіжного доручення від 20 грудня 2019 року №13617 підтверджується, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкоджено автомобіля [PERSON] в 7\~147,27 гривень (а.с. 8). Судом досліджено витяг з автоматизованої системи «Перевірка чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ», з якого слідує що Поліс №ЕР156997510, укладений із страховою компанією ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.»; транспортний засіб «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] , станом на 31.08.2019 діяв (а.с. 15). 01 грудня 2021 року між між ФОП\~ [PERSON] \~та ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.»\~укладено Договір\~№1/Т\~про відступлення\~права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування і понесеними судовими витратами (а.с. 19-21). Відповідно до п. 2.2 даного Договору загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається, складає 690\~160 грн. 11 коп., згідно з реєстром прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у Додатку 1 до цього Договору. Відповідно до п. 3.1.3 даного Договору право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань). Із додатку №1 до Договору №1/Т про відступлення права вимоги від 01 грудня 2021 року вбачається, що під номером справи РС/19.59.156997510-6807 за боржником [PERSON] рахується сума боргу 7\~147,27 грн. (а.с. 22). Нормами Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 11 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Означене правило відповідає змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України відповідно до якого, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. За статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт заподіяння шкоди та вина заподіювача шкоди встановлена та підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №757/49717/19-п. Відповідно до ч. ч. 4-5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, дослідивши письмові докази в їх сукупності та кожний окремо, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт заподіяння шкоди відповідачем [PERSON] у вигляді пошкодження транспортного засобу марки «Honda Jazz» д.н.з. [NUMBER] ; протиправну винну поведінку відповідача [PERSON] щодо заподіяння цієї шкоди та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, що встановлено постановою Печерського районного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №757/49717/19-п. Розмір заподіяної шкоди встановлено страховим актом від 25 жовтня 2019 року №19.59.156997510-6807, затвердженого головним фахівцем відділу врегулювання збитків регіональних підрозділів ДВЗ [PERSON] та розрахунком страхового відшкодування. Відшкодування шкоди підтверджується платіжним дорученням №13617 від 20 грудня 2019 року, згідно з якими ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкоджено автомобіля [PERSON] в сумі 7\~147,27 грн. Враховуючи, що на підставі договору №1/Т про відступлення права вимоги від 01 грудня 2021 року до ФОП [PERSON] , як нового кредитора, перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» за договором страхування, з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] підлягають стягненню збитки в порядку регресу в сумі 7\~147,27 грн. У частині стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з такого. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із положеннями частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статті 137 ЦПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України", від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що позивач має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано наступні письмові докази: копію Договору №2 про надання правової допомоги від 01 грудня 2021 року з копією Додаткової угоди №1 до договору, укладениз між ФОП [PERSON] та адвокатом Каплею Аліною Степанівною; Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2 від 21 грудня 2021 року; копію квитанції від 02 червня 2023 року про сплату правничої допомоги в сумі 3\~000,00 грн.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6115/10, видане 07 липня 2017 року та копією ордера на надання правничої (правової) допомоги ФОП [PERSON] від 24 квітня 2023 року (а.с. 24-28, 5, 6). Із Акта приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2 від 21.12.2021 вбачається вартість послуг, зокрема, за написання та подання позовної заяви до Солом`янськього районного суду міста Києва про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 3\~000,00 грн. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню в сумі 3\~000,00 грн. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у сумі 1\~073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved