Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 18.02.2019 р. між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви був укладений договір (без номеру), згідно з умовами якого АТ «Акцент-Банк» надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46.8 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 14.11.2023 р. виникла заборгованість в розмірі 12980,09 грн, АТ «Акцент-Банк» просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді від 02.01.2024 р. провадження у справі відкрито та розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача - Шкапенко О.В. не з`явився, подав клопотання, в якому вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 44), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст.1056-1 ЦК України). Судом встановлено, що 18.02.2019 р. між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений договір (без номеру) шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 9). До договору АТ «Акцент-Банк» додав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний відповідачем та в якому зазначені умови надання кредитних коштів (а.с. 10). У паспорті споживчого кредиту визначені можливі умови кредитування для карток «Універсальна», «Універсальна Gold»: строк кредитування - 240 місяців, кредитний ліміт - до 50000/100000 гривень, процентна ставка - 3.7 %/3.9 % в місяць (44.4 %/46.8 % річних), порядок повернення кредиту - щомісяця до 25 числа поточного місяця 5 % від заборгованості, не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості. [PERSON] відкрито рахунок в АТ «А-БАНК» № [NUMBER] та видано картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2022 р., № [NUMBER] , строком дії до квітня місяця 2027 р. (а.с. 18). Як вбачається з довідки за лімітами за період з 18.02.2019 р. по 14.11.2023 р. позивачем був встановлений відповідачу кредитний ліміт в сумі 10100 грн., який в подальшому змінювався та станом на 23.05.2023 становив 7700 грн. (а.с. 19). АТ «Акцент-Банк», надавши відповідачу кошти, свої зобов`язання виконав. Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по картці (а.с. 11-17). Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 14.11.2023 р. утворилася заборгованість у загальному розмірі 12960,09 грн, яка згідно з наданим АТ «Акцент-Банк» розрахунком складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7660,23 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитними коштами - 5319,86 грн (а.с.7-8). Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У розглядуваному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем у справі АТ «Акцент-Банк», тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їхнього відома, у зв`язку із чим АТ «Акцент-Банк» має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, і споживач послуг АТ «Акцент-Банк» приєднується саме до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст. 1056-1 ЦК України). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Звертаючись до суду, АТ «Акцент-Банк» просив стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18.02.2019 р., посилався на паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщених на сайті http://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», як невід`ємні частини договору. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази, що саме з цими Витягами ознайомився і погодився відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку а також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані АТ «Акцент-Банк» до позовної заяви, розмірі й порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (АТ «Акцент-Банк»), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 р. (провадження № 6-16цс15). У розглядуваному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (www.a-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і Правила банківських послуг, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17. У заяві позичальника від 18.02.2019 р. розмір тіла кредиту, тип кредитної картки («Універсальна», «УніверсальнаGold»), умови про сплату відсотків за користування кредитними коштами та розмір таких відсотків відсутні. Відсутні у матеріалах справи і докази про те, що витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «УніверсальнаGold» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, які знаходяться в матеріалах справи, визнавав відповідач як беззаперечні умови кредитного договору. Крім того, вказані документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18.02.2019 р. шляхом підписання анкети-заяви. Також, суд вважає безпідставними, посилання позивача на те, що всі умови кредитування викладені в Паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем (а.с. 10), що безспірно свідчить про погодження всіх істотних умов договору, укладеного з відповідачем, оскільки анкета-заява не містить жодних відомостей про сам паспорт, як складову цього договору. Верховний суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.05.2022 р. у справі № 393/126/20 сформував правовий висновок про те, що паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його зміст. Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», яким обумовлено проценти, є лише інформацією, яка містить відомості щодо користування різними типами кредитних карток, із зазначенням різного ліміту кредиту, різних базових процентних ставок і зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2019 р., тобто не є істотною умовою конкретного укладеного із відповідачем кредитного договору. Так, у розділі 4 вказаного Паспорту міститься застереження, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених у Паспорті, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. У розділі 7 паспорту споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про можливі умови кредитування та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. За змістом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.6 вказаної статті процесуального закону передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що сторони у справі не узгодили в письмовому вигляді умови сплати відсотків за користування кредитними коштами, то суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову АТ «Акцент-Банк» в частині стягнення на його користь з відповідача прострочених відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 5319,86 грн. Водночас із наданої позивачем виписки по рахунку видно, що відповідач фактично отримав та використовував кошти, надані АТ «Акцент-Банк» на кредитну картку, що й було предметом укладеного між сторонами договору, розмір заборгованості за тілом кредиту, який позивач просить стягнути з відповідача, - 7660,23 грн., не перевищує розмір встановленого позивачем станом на 23.05.2023 р. кредитного ліміту у розмірі 7700 грн., то суд вважає, що вимоги АТ «Акцент-Банк» про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, що він фактично отримав і на час розгляду цієї справи не повернув, є підставними і підлягають до задоволення. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 р. у справі № 191/2648/17. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (59,01 %) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1583,82 грн. (2684 грн * 59,01 % / 100% = 1583,82 грн.). На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: partial