Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Василенко Таміла Володимирівна, звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо доньки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що після припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем наприкінці 2012 року, він перестав цікавитися дитиною та виконувати свої батьківські обов`язки, а з 2015 року взагалі не приймає участі у її вихованні, не спілкується з нею та взагалі не цікавиться її життям, станом здоров`я, розвитком, навчанням, повністю ухилившись від виконання батьківських обов`язків, стягнуті на підставі рішення суду аліменти не сплачує. Ухвалою суду від 03.04.2023 справу після зміни підсудності прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.10.2023 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, врахувавши висновок Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав. Направлені за місцем реєстрації відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. За положеннями частини третьої статті 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши думку органу опіки та піклування, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Сторони у шлюбі не перебували, батьківство [PERSON] встановлено відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Починаючи з 2013 року відповідач проживає окремо від доньки. За повідомлення Харківської загальноосвітньої школи № 146, де у період з 29.11.2017 по 10.08.2020 навчалася [PERSON] , її батько протягом навчання дитини в школі батьківські збори не відвідував, не спілкувався з класним керівником, не цікавився навчанням доньки, будь-яких звернень щодо питань, пов`язаних із навчанням та вихованням його доньки, він не звертався. На підставі довідки школи І-ІІІ ступенів № 231 Оболонського району м.Києва встановлено, що за час навчання [PERSON] у цьому навчальному закладі її батько жодного разу не звертався до школи з питань, пов`язаних з навчанням та вихованням дочки. З інформації, наданою КНП «Міська дитяча поліклініка № 14» Харківської міської ради, встановлено, що від народження до червня 2020 року [PERSON] перебувала на спостереженні у поліклініці, батько дитини [PERSON] з питань надання медичної допомоги та послуг його доньці не звертався, участі по догляду за донькою не здійснював. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 05.05.2016 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , однак за весь цей час він не здійснив жодного платежу. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України малолітня [PERSON] разом з матір`ю виїздила за кордон, до Респубілки Болгарія. Зі свідоцтва про шлюб встановлено, що позивач [PERSON] з 08.07.2020 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації встановлено, що на час розгляду справи дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] та вітчимом за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для проживання дитини. [PERSON] повідомила, що батька бачила 11 років тому, він до неї не телефонує, не приходить, не вітає зі святами. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини згідно зі ст.164 Сімейного Кодексу України, є підставою позбавлення батьківських прав. Статтею 150 Сімейного Кодексу України встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування. Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, складеного Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією за № 104-6820 від 25.09.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Таким чином, обставини справи свідчать про те, що окреме проживання дитини від батька не було домовленістю у родинному колі, а викликано байдужою до долі дитини поведінкою відповідача, відсутністю належного піклування та турботи як про доньку, так і про її матір. Понад одинадцять років позивач з донькою проживають окремо від відповідача, за весь цей час він не не виявляє інтересу до дитини, не бажає її виховувати, дбати про захист її інтересів, сприяти у її фізичному, духовному розвитку, забезпечувати матеріально та стати справжньою підтримкою, особливо у період повномасштабної війни та соціальної вразливості неповнолітньої. Відповідач за весь цей час, починаючи з 2013 року, не поцікавився долею дитини та її потребами. З викладеного вбачається, що відповідач понад 11 років не проявляє до доньки жодної батьківської любові та турботи, не спілкується з нею, не цікавиться її долею, станом здоров`я, бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з нею, що підтверджено особистими поясненнями [PERSON] , які вона надала при обстеженні житлово-побутових умов службою у справах дітей. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов`язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання, свідомо нехтує ними. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Незалежно від місця проживання та роду занять відповідача, він зобов`язаний постійно приймати участь у вихованні та утриманні своєї дитини. Суд зазначає, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; недостатнє спілкування з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьківських прав. Вищевикладені обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням доньки, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Докази щодо спростування таких обставин в матеріалах справи відсутні. З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком служби у справах дітей, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, відповідатиме її інтересам. Враховуючи, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, не піклується про неї понад 11 років, а отже не має тісного психологічного зв`язку з нею, суд з урахуванням правової позиції Верховного Суду у справі № 486/341/22, провадження № 61-180св23 від 27.06.2023 приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved