Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Представник позивача - Лєлєкова В.В., яка діє на підставі Довіреності №310 від 15.12.2022 (строк дії до 31.12.2024), звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію. Надану за адресою: [ADDRESS] за період з 18.05.2018 по 01.01.2019 у сумі 4 490,88 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що 12.10.2011 між сторонами укладений Договір про користування електричною енергією №532615022. Позивач свої обов`язки за договором виконував у повному обсязі, поставляючи електроенергію відповідачу за адресою: [ADDRESS] , а відповідач свої обов`язки по оплаті поставленої електроенергії не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість за період з 18.05.2018 по 01.01.2019 у сумі 4 490,88 гривень. Ухвалою суду від 24.11.2023 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до повідомлення повістку отримав особисто. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1, 2 ст.56 Закону України від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон № 2019-VIII) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. 12.11.2011 між [PERSON] та ПАТ «Запоріжжяобленерго» укладений Договір про користування електричною енергією №532615022, відповідно до умов якого відповідач є споживачем послуг з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Детального стану розрахунків за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № [NUMBER] , за період з 18.05.2018 по 01.01.2019 відповідач спожив електричну енергію у розмірі 3039 кВт/годин на загальну суму 4 490,88 гривень. За вказаний період, споживач вартість отриманих послуг не сплачував, а тому заборгованість, яку [PERSON] має перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» складає 4 490,88 гривень. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.1 ч.3 ст.58 Закону № 2019-VIII, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 1 Договору №532615022, позивач зобов`язується надійно постачати електричну енергію на об`єкт відповідача у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а відповідач зобов`язується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. Відповідно до п. 14 договору №532615022, оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, поставивши відповідачу електричну енергію, а відповідач свій обов`язок по оплаті послуги не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 4 490,88 гривень за період користування з 18.05.2018 по 01.01.2019, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень.

Outcome: approved