Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою, зареєстрований 08 листопада 2019 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №962. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив, що з 08 листопада 2019 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, довіра, повага, виникають конфлікті ситуації, сварки. З 2021 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, мають різні погляди сімейні цінності, отже збереження шлюбу і примирення є неможливим, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. Ухвалою судді 17.07.2023 позовна заява залишена без руху для усунення недоліків. 29.09.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою судді від 29.09.2023 витребувано у Міністерсва соціальної політики України інформацію про внутрішньо переміщених осіб щодо [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України відповідно до ч. 10\~ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Сторони по справі з 08 листопада 2019 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №962, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00037169088 від 13.10.2022 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08.11.2019. Під час державної реєстрації відповідачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9, 72). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22 травня 2020 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (а.с.71). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.09.2022 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2022 і до повноліття дитини (а.с.10-12). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали: відсутність ведення сторонами спільного господарства, окреме проживання, втрата почуття кохання, взаєморозуміння. Примирення між ними неможливе. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved