Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] послалась на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Як спадкоємець позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріальна дія не вчинена, свідоцтво про право на спадщину не отримано. За відомостями державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нотаріусом встановлена заборона відчуження спадкової квартири [ADDRESS] на підставі постанови відповідача АА255511 від 11.05.2004 року. Виконавче провадження завершено, знищено за строком зберігання. Заходи скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна відповідачем, однак, не вжиті. Позивач стверджувала, що обтяження нерухомого майна є порушенням її права як власника, іншого способу захисту порушеного права вона не має. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавала. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, позов підлягає задоволенню з наступних підстав : В порядку ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. \~ \~ \~ \~Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). За життя останній був власником квартири [ADDRESS] (інформаційна довідка з державного реєстру речових прав № 340369604). Позивач як дружина померлого (свідоцтво про шлюб серії і-жд № [NUMBER] ) в нотаріальному порядку звернулась з заявою про прийняття спадщини (витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 69499983). Нотаріальна дія не вчинена, свідоцтво про право на спадщину не отримано. За відомостями державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нотаріусом встановлена заборона відчуження спадкової на підставі постанови відповідача АА255511 від 11.05.2004 року. За відомостями Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) № 59712 на час вирішення спору виконавче провадження, в межах якого накладений спірний арешт, завершено, провадження знищено. Заходи скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна відповідачем в порядку Закону України «Про виконавче провадження», однак, не вжиті (інформаційна довідкою з державного реєстру речових прав № 340369604). Згідно ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зазначене узгоджується із статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», за якою особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Так, згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ N 5 від 3.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна. Суд погоджується із доводами позивача, що обтяження спірного майна за відсутності відкритих виконавчих проваджень, порушує право позивача на спадкування. Відповідно до ч.1 ст.\~40\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Враховуючи викладене, позов є доведеним, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Outcome: approved