Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

У червні 2023 року Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просила суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 127\~152,02 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 1739/20 від 23.12.2020 року [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 66 000,00 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 37,16 % річних, строком погашення до 22 грудня 2023 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку у період з «24» по «30» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит має бути повністю повернутий у строк до 22 грудня 2023 року. Крім того, зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою: договір поруки № 1739/20 від 23.12.2020 року, укладений із поручителем [PERSON] . У порушення норм законодавства та умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з чим, станом на 17 травня 2023 року за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 127\~152,02 грн., яка складається з наступного: 65\~406,00 грн. - заборгованість за кредитом; 61\~746,02 грн. - заборгованість по процентам, яку просить стягнути з відповідачів солідарно. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, не повідомили суд про причини не явки, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. 23 грудня 2020 року між Кредитною спілкою "Союз-Дніпро" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1739/20, за умовами якого [PERSON] позивачем було надано кредит у розмірі 66 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 37,16% річних, строком погашення до 22 грудня 2023 року. Відповідно до п. 6.4 умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку щомісяця у період з «24 по «30» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідно до п. 6.6. умов кредитного договору, при порушенні Позичальником строків сплати кредиту, вказаних в п. 6.4. цього Договору (в графіку платежів), а у випадку продовження строку дії договору згідно з п. 4.2. платежів, вказаних в. п. 4.3. договору, розмір процентів (відсотків) за користування кредитом складає 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 66 000,00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами № 3036 від 23.12.2020 року та № 3038 від 24.12.2020 року. Однак, відповідач [PERSON] у порушення умов договору не виконав взятих на себе обов`язків, у зв`язку з чим за кредитним договором станом 17 травня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 127\~152,02 грн., яка складається з наступного: 65\~406,00 грн. - заборгованість за кредитом; 61\~746,02 грн. - заборгованість по процентам. Крім того, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1739/20 від 23.12.2020 року, між Кредитною спілкою "Союз-Дніпро" та [PERSON] укладено договір поруки № 1739/20 від 23.12.2020 року, за яким [PERSON] солідарно відповідає зі [PERSON] за виконання умов кредитного договору № 1739/20 від 23.12.2020 року. Згідно з положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У визначені статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому, згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) вбачається, що абзац 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Відповідачами доказів про повернення наданих грошових коштів за кредитним договором, суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved