Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, в якому зазначене наступне. У період з 19 вересня 2021 по 17 січня 2023 він знаходився у трудових відносинах з ТОВ «ЗТМК». Так, наказом № 405 від 15.09.2021 його прийняли на посаду охоронника 34 Служи безпеки/ 34.03 Охорона/ 34.03.01 Команда №1. Під час перебування у трудових відносинах з Відповідачем, з боку останнього за період з серпня 2022 року по грудень 2022 року була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 38162,08 грн. Згідно Наказу про припинення трудового договору № 7 від 17.01.2023, його було звільнено з посади на підставі ст. 38 КУпАП України, за власним бажанням. В день звільнення зі сторони відповідача не було проведено повного розрахунку, зокрема, не була виплачена заробітна плата з серпня 2022 року по грудень 2022 року у сумі 38162,08 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості по заробітній платі, середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 34932,48 грн, моральну шкоду в сумі 5000 грн Також позивач просив стягнути на свою користь сплачений ним судовий збір в розмірі 1073\~грн 60 коп. 24.10.2023 представник відповідача надала суду відзив на позов, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що починаючи з 24 лютого 2022 року на всій території України та на сьогодні діє воєнний стан. Рішенням Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, викладеному в листі: засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року; підтверджено, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи ін. зобов`язанням/обов`язком, виконання яких /-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи ін. нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). 24.02.2022 ТОВ "ЗТМК" отримало повідомлення від 24.02.2022 № 478/01-6 від AT"Дніпроазот" про зупинку роботи виробничих потужностей AT "ДНІПРОАЗОТ", пов`язану з початком військових дій на території України. В умовах воєнного стану неможливо транспортування вкрай небезпечної речовини із-за кордону (Румунія). Також 26.02.2022 року ТОВ "ЗТМК" отримало від Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат" "Запоріжсталь" лист № 33/2009739 від 26.02.2022 р. "Щодо можливого припинення постачання води", в якому було зазначено, що у зв`язку з проведенням військових дій у регіоні можливе аварійне припинення водопостачання від водороздільних мереж ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь". 01.03.20022 року на ТОВ "ЗТМК" надійшов лист від 01.03.2022 № 140/03-02 від Управління з питань попередження надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради із проханням негайно зменшити запаси хімічно-небезпечних речовин до мінімально можливих об`ємів. Враховуючи сукупність всіх вищезазначених факторів, керівництвом ТОВ "ЗТМК" було прийнято рішення про позапланову безаварійну зупинку ТОВ "ЗТМК", оформлене наказом в.о. директора ТОВ "ЗТМК" від 02.03.2022 № 174 "Про організацію позапланової безаварійної зупинки комбінату", та, як наслідок, неможливість своєчасного виконання зобов`язань щодо своєчасної виплати заробітної плати. З огляду на викладене: ТОВ «ЗТМК» не мало можливості своєчасно виплачувати заробітну плату працівникам Товариства, включаючи [PERSON] . Тому остаточний розрахунок з працівником може бути проведений після відновлення діяльності ТОВ "ЗТМК". Крім того, представник відповідача вважає, що розрахунок середнього заробітку позивачем розрахований невірно. Так, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум, у строки, визначені статтею 116 КЗпАП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по фактичний день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців. Представник відповідача також заперечувала проти стягнення моральної шкоди, вважаючи її безпідставною, а саме: не підтверджена понесена моральна шкода, не підтверджений характер та обсяг страждань, факт порушення трудових прав, протиправність дій власника або уповноваженого ним органу та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та моральною шкодою. 23.10.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача адвоката Силкіної Н.І., яка не погоджується із запереченнями відповідача та вважає, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань. Також вважає, що наявність форс-мажору має бути належно засвідчена. Матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, звільнення від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Тому просить задовольнити позовні вимоги. Вважає обґрунтованою і суму моральної шкоди. Позивач, який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Будь-яких та клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 19 вересня 2021 по 17 січня 2023 знаходився у трудових відносинах з ТОВ «ЗТМК». Так, наказом № 405 від 15.09.2021 [PERSON] прийняли на посаду охоронника 34 Служи безпеки/ 34.03 Охорона/ 34.03.01 Команда №1). Згідно Наказу про припинення трудового договору № 7 від 17.01.2023, [PERSON] було звільнено з посади на підставі ст. 38 КУпАП України, за власним бажанням, що також підтверджується копією трудової книжки та довідкою відповідача від 13.07.2023 року за №11-5/34-158 (а.с. 13-17). Згідно з довідкою від 13.07.2023 року за №11-5/34-158 у відповідача перед позивачем мається заборгованість по заробітній платі за серпень 2022 року 7637,81 грн, за вересень 2022 року 6984,22 грн, за жовтень 2022 року 7664.48 грн, за листопад 2022 року 7497,62 грн, за грудень 2022 року 8377,95 грн, що становить 38162,08 грн (а.с. 17). Отже, у день звільнення відповідач не провів розрахунок з позивачем в повному обсязі, чим порушив вимоги трудового законодавства. Так, відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 ст. 47 КЗпП України визначено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 38162,08 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку згідно зі ст.117 КЗпП України, суд зазначає наступне. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року було ухвалено рішення про запровадження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до сьогоднішнього дня. 01.03.20022 року на ТОВ "ЗТМК" надійшов лист від 01.03.2022 № 140/03-02 від Управління з питань попередження надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради із проханням негайно зменшити запаси хімічно-небезпечних речовин до мінімально можливих об`ємів (а.с. 58). 24.02.22 ТОВ "ЗТМК" отримало повідомлення від 24.02.2022 № 478/01-6 від AT "Дніпроазот" про зупинку роботи виробничих потужностей AT "ДНІПРОАЗОТ", пов`язану з початком військових дій на території України (а.с. 59). В своєму листі № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України (а.с. 60). Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію об`єкта (об`єктів) підвищеної небезпеки ТОВ «ЗТМК» 19 грудня 2013 року внесено до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки (а.с. 62). Стаття 8 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» покладає на ТОВ «ЗТМК» як на суб`єкта господарської діяльності, у власності (користуванні) якого є об`єкти підвищеної небезпеки, вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу; забезпечувати експлуатацію об`єктів з додержанням мінімально можливого ризику. Відповідно до статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає відповідальність, установлена статтею 117 КЗпП України. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. При недотриманні роботодавцем вимог статті 116 КЗпП України, для роботодавця настають наслідки, передбачені статтею 117 КЗпП України. Роботодавець не несе відповідальність, передбачену статтею 117 КЗпП України, у разі відсутності його вини. Відсутність своєї вини повинен довести роботодавець (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.11.2022 року у справі № 359/3879/20). У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 243/2071/18 (провадження № 61-48088сво18) вказано, що: «зважаючи на вимоги позивача - виплата заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсації за затримку видачі трудової книжки та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а також встановлені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), застосуванню підлягають положення трудового і цивільного законодавства». Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Посилання представника позивача на необхідність доведення з боку відповідача належного засвідчення форс-мажору та доведення факту неможливості підприємства в умовах форс-мажору виконувати зобов`язання, суд відхиляє, виходячи з наступного. Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Разом з тим, згідно із пунктом 2 розділу 2 Прикінцеві положення 2 Закону № 2136-IX главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». З огляду на викладене вище, положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю - мають пріоритет незастосування на період дії воєнного стану. Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем. Так, згідно зі частинами 3, 4 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» N 2136-IX від 15.03.2022 роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Таким чином, Закон допускає можливість звільнення роботодавця від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці при наявності одного із двох окремих випадків: 1. порушення сталося внаслідок ведення бойових дій; 2. порушення сталося у наслідок інших обставин непереборної сили. У випадку наявності обставин непереборної сили Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначає належним та допустимим доказом сертифікат про форс-мажорні обставини. У випадку порушення строків оплати праці внаслідок ведення бойових дій норми права не визначають обмежень щодо доказів. З урахуванням наведеного, зазначені вище обставини, на думку суду, є причинами неможливості належного виконання зобов`язань щодо своєчасної виплати заробітної плати, оскільки основне виробництво було зупинене внаслідок бойових дій, небезпеки техногенної катастрофи, це є обставинами непереборної сили, що призвело до зупинки господарської діяльності підприємства, неможливості отримання прибутку та вплинуло на виконання зобов`язання роботодавця щодо розрахунку при звільненні позивача. Це, у свою чергу, відповідно до положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та ст. 117 КзпП України є підставою для звільнення роботодавця від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці. Тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволені вимог позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, враховуючи ведення бойових дій, наявність дії обставин непереборної сили, які вплинули на виконання зобов`язання роботодавця щодо розрахунку при звільненні позивача. У зв`язку з тим, що судом не встановлено вини підприємства у затримці виплати розрахунку перед [PERSON] , дана заборгованість утворилась внаслідок обставин непереборної сили, суд вважає, що і у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди як похідної\~вимогитакож слід відмовити. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial