Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

08 вересня 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до держави Україна в особі Запорізької окружної прокуратури Запорізької області про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року за клопотанням позивача було замінено первісного відповідача на Запорізьку обласну прокуратуру. Позов обґрунтовано наступним. З 13 жовтня 2020 року відносно позивачки було розпочате кримінальне провадження №\~12020085230000104 за ч. 1 ст. 125 КК України. 23 грудня 2020 року їй повідомлено про підозру у скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2023 року вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. Таким чином, кримінальне провадження відносно позивачки тривало 29 місяців 17 днів. Внаслідок незаконного притягнення позивачки до кримінальної відповідальності їй було завдано моральної шкоди, яка пов`язана з пред`явленням їй необґрунтованого обвинувачення, внаслідок чого вона була вимушена змінити звичний уклад свого життя, відвідуючи поліцію та судові засідання. З посиланням на норми діючого законодавства України, позивач просила суд стягнути з держави України на її користь 194\~300 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним притягненням її до кримінальної відповідальності. Також позивачкою заявлено вимогу про відшкодування їй витрат на правову допомогу в сумі 12\~000 гривень. 25 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки підстави для відшкодування [PERSON] моральної шкоди, які визначені в законодавстві, в даному випадку відсутні. Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате виключно на підставі заяви потерпілого. Подання потерпілим на будь-якій стадії кримінального провадження заяви про відмову від обвинувачення є безумовною підставою для закриття такого кримінального провадження. Таким чином, дії (рішення) дізнавача та прокурора (процесуального керівника в кримінальному провадженні) повністю відповідають вимогам КПК України. Запобіжні або обмежувальні заходи до [PERSON] під час кримінального провадження не застосовувались. Враховуючи викладене та посилаючись на норми діючого законодавства України, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні. Вислухавши представників сторін та дослідивши подані докази, суд дійшов наступних висновків. Позивачкою до матеріалів справи додано копію повідомлення про підозру від 23 грудня 2020 року, яким її повідомлено про підозру в кримінальному провадженні №\~12020085230000104 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 9-11). Також судом досліджено копію ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2023 року, якою кримінальне провадження № 12020085230000104 за обвинуваченням позивачки [PERSON] було закрите судом на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. Оцінюючи наведені докази в контексті доводів позовної заяви та заперечень проти позову, суд дійшов наступних висновків. Підстави та порядок компенсації громадянину шкоди, завданої внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру, незаконного тримання під вартою і т.ін. встановлені нормами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон). При цьому, статтею другою Закону встановлено перелік випадків, за яких особа має право на відшкодування шкоди: 1.постановлення виправдувального вироку суду; 2.встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 3.закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4.закриття справи про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок незаконного кримінального переслідування позивачки [PERSON] , їй було завдано моральної шкоди, розрахунок якої нею проведено відповідно до вимог статті 13 Закону. В той же час, підставою для її звернення до суду з цим позовом є закриття відносно неї кримінального провадження через відмову потерпілої від обвинувачення. Вказана підстава не охоплюється приписами статті 2 Закону. В цьому контексті слід зазначити, що кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України за приписами статті 477 КПК України відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення та може бути розпочате виключно за заявою потерпілого (ч. 4 ст.\~26 КПК України). Тобто, ані слідчий, ані прокурор не є і не може бути ініціатором внесення відомостей за ст. 125 КК України до ЄРДР. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрите на підставі заяви потерпілої. В силу приписів ч. 4 ст. 26 КПК України, відмова потерпілого від обвинувачення в кримінальному провадженні за приватним обвинуваченням є безумовною підставою для закриття цього провадження. В даному випадку прокурор позбавлений права продовжувати підтримування такого обвинувачення в суді. При цьому суд вважає нерелевантним посилання представника позивача на правову позицію, що викладена в Ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 по справі №\~727/7635/21, оскільки кримінальне провадження в зазначеній справі не відносилось до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення та було ініційовано органом досудового розслідування та прокурором, який підтримував державне обвинувачення в суді та, в подальшому, відмовився від цього обвинувачення з огляду на його необґрунтованість. В цьому випадку суд повністю погоджується з правовою позицією ВП ВС, оскільки необґрунтоване кримінальне переслідування очевидно завдає особі моральної шкоди. Однак, в контексті даної цивільної справи вказана правова позиція не може бути застосована, адже, беручи участь в судовому провадженні по кримінальному провадженню в формі приватного обвинувачення, прокурор повністю пов`язаний позицією потерпілої особи і не можна вважати, що кримінальне переслідування [PERSON] стало наслідком його протиправних та необґрунтованих дій. За таких обставин позовна заява не підлягає задоволенню. Відповідно, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача й витрати на правову допомогу. Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 30 січня 2024 року.

Outcome: dismissed