Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Представник позивача адвокат Петрик В.В., що діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що 10.05.2003 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. У шлюбі у них народились діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Діти на даний момент проживають з позивачем. 19.02.2016 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/475/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; визначено місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] разом з матір`ю; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Станом на дату подання даної позовної заяви, старша дитина - [PERSON] , [INFO] досяг повноліття, а [PERSON] [INFO] являється неповнолітньою. Зазначає, що до та після прийняття вищезазначеного рішення, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а його байдуже ставлення до своїх батьківських обов`язків та долі дитини змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Позов зумовлений тим, що відповідач з дитиною не спілкується, матеріально не допомагає, станом здоров`я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо. Також звертає увагу, що 30.03.2016 року було відкрито виконавче провадження №50674015 по примусовому виконанню рішення суду в частині стягнення аліментів. Однак, відповідач такі не сплачує, що також підтверджує відсутність волевиявлення відповідача щодо утримання дитини. Вказує, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем, має позитивний стан здоров`я, а її вихованням та утриманням займається виключно позивач, як матір. Відповідно до Довідки №44 від 19.07.2022 року, виданої відділом освіти Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області підтверджено, що донька [PERSON] відвідує Чертезьку гімназію. Згідно з вказаною довідкою учениця 7 класу [PERSON] регулярно відвідує заняття у школі, дитина завжди охайна, доглянута. Мати дитини спілкується з педагогами, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини. Батько [PERSON] контакту із школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується. Стверджує, що, хоча відповідач як батько дитини і наділений правом на виховання дитини, проте своє право не реалізовує з підстав невиправдано винної поведінки, окрім того на нього покладений законом обов`язок утримувати дитину, який ним не виконується, а тому останній свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, не спілкується з нею, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що дає підстави для позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою суду від 11.09.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, 21.09.2023 вказані в ухвалі недоліки було усунуто. 22.09.2023 судом відкрито провадження по справі, призначено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву. 16.12.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження, призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 02.02.2024 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.03.2010 встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 259. Батьком записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.02.2016 і до досягнення ними повноліття. 30.03.2016 було відкрито виконавче провадження №50674015 щодо примусового виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. Згідно з інформацією, що міститься у висновку органу опіки та піклування Середнянської селищної ради №01-29/Ф-608 від 30.10.2023, батько [PERSON] не приймає участі в утриманні дітей [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить довідка, видана Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції відділу Державної виконавчої служби в м. Ужгород від 02.10.2023 №4-50674015 «Розрахунок заборгованості по аліментах», з якої випливає, що станом на 30.09.2023 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дітей складає 264 494,00 грн. Станом на дату подання позову старша дитина - син [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. Згідно з довідкою від 19.07.2022 № 44, виданою Чертезькою гімназією Ужгородського району Закарпатської області про участь батьків у шкільному житті неповнолітньої [PERSON] встановлено, що участь у вихованні приймає лише мама, батько участі у вихованні не бере, контактів з вчителями та класним керівником не підтримує, навчанням доньки не цікавиться. Одночасно в довідці зазначено, що [PERSON] регулярно відвідує заняття у школі, дитина завжди охайна, доглянута, мати дитини спілкується з педагогами, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини. Як випливає з висновку органу опіки та піклування Середнянської селищної ради №01-29/Ф-608 від 30.10.2023, службою у справах дітей Середнянської селищної ради 13.10.2023 проведено обстеження умов проживання дітей за фактичною адресою проживання сім`ї [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження від 13.10.2023 встановлено, що будинок, в якому проживає родина, перебуває в приватній власності та складається з чотирьох кімнат, коридору, кухні, ванної кімнати, санвузла, господарські будівлі, умови проживання створені належним чином, кімнати облаштовані сучасною побутовою технікою та зручними меблями, для дітей є окремі кімнати, в цілому в будинку охайно, чисто та затишно. Умови, які необхідні для фізичного та духовного розвитку дітей, створює мама [PERSON] за підтримки чоловіка [PERSON] , без участі та підтримки рідного батька дітей. Враховуючи все вищенаведене, орган опіки та піклування Середнянської селищної ради вважає за доцільне позбавити гр. [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з положеннями статті 150 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розви¬ток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом встановлено, що відповідач участі в утриманні дитини та її вихованні не бере, не цікавиться станом здоров`я, навчанням та фізичним розвитком, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, матеріально її не забезпечує. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки [PERSON] , не маючи об`єктивних причин, пов`язаних зі станом фізичного або психічного здоров`я, ухиляється від обов`язків по вихованню малолітньої дитини, тому суд вважає за необхідне, враховуючи інтереси дитини, позбавити відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі ст. ст. 121, 164, 166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved