Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

03 квітня 2023 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Протокольною ухвалою суду від 18.10.2023 року було залучено до участі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як співвідповідачів. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 4 797,75 грн., 3% річних та інфляційну складову в розмірі 2 350,90 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] та є споживачами електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Як зазначає позивач, відповідачі користувались послугами, як споживачі електроенергії, але не в повному обсязі виконують зобов`язання по оплаті за користування останніми, внаслідок чого станом на 01.01.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 4 797,75 грн. На підсьаві положень ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути три проценти річних та інфляційну складову боргу. Отже, оскільки відповідачі у добровільному порядку борг не погашають, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився. Звернувся до суду з клопотанням, в якому просить слухати справу за його відсутності та зазначає, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явились, поважності причин неявки суду не повідомили, свого представника до суду не направили. Крім того, позивачі не скористались своїм правом, не направили відзив на заявлені вимоги. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.ст.223, 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та представника позивача та ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16.09.2005 року. В зазначеній квартирі з 25.01.1990 року зареєстроване місце проживання [PERSON] та [PERSON] , з 25.01.2000 року зареєстроване місце проживання - [PERSON] . Відповідачі є споживачами послуг з постачення електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , які надає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Разом з тим, згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником усіх прав та обов`язків в частині пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності по передачі енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування нею. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто, у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Судом було встановлено, що відповідачі є власниками в рівних частках квартири [ADDRESS] з 16.09.2005 року і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, станом на 01.01.2019 року заборгованість відповідачів за отримані послуги постачання електричної енергії становить 4 797,75 грн. Відповідачі в судове засідання не з`явились, не надали доказів що сума заборгованості є меншою чи відсутня. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем надавались послуги, проте в порушення вимог діючого законодавства та договору відповідачі не сплачували за надані послуги, суд приходить до висновку про стягнення в рівних частках з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 4 797,75 грн. При цьому, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 3 % річних та інфляційних втрат у розмірі 2 350,90 грн. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved