Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

У грудні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 42063, 05 грн.. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 154269028. Відповідно до Реєстру боржників № 150 від 07.09.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 154269028 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42063 грн. 05 коп.. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 42063 грн. 05 коп., та витрати по сплаті судового збору. 22.12.2023 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у позові в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов не підлягаючим до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 17.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 154269028, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитна лінія надається строком на 30 днів. Нарахування процентів здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 299, 30 процентів річних, що становить 0,82 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.1., 1.7. 1.9.1. Кредитного договору). 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022. Згідно з п. 2.1 вказаного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року зазначено боржника - [PERSON] , а також зазначено розмір її заборгованості за Кредитним договором № 154269028 - 42063 грн. 05 коп., з яких: 11486 грн. 05 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30577 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. Окрім того, до позову долучено статутну документацію ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача посилався на те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 передало своє право вимоги за даним кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс», а ТОВ «Таліон Плюс» у свою чергу передало вказане право позивачу. Однак, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України позивач не надав докази укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» відповідного договору факторингу, на підставі якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що в договорі факторингу від 20.10.2022 року в пункті 1.2. вказано, що кредитний договір - кредитний договір, укладений між первісним кредитором, який є товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" і боржником, право грошової вимоги за яким отримав клієнт (ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС") на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між клієнтом та товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА". В свою чергу кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором було укладено 17.05.2021 року. У зв`язку з тим, що представником позивача не було надано суду документів, які підтверджують перехід права вимоги за цим кредитним договором від ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", з тексту договору факторингу від 20.10.2022 року випливає, що перехід права вимоги за кредитним договором відбувся до його укладення. Зазначений в позовній заяві реєстр боржників №150 від 07.09.2021 року до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", за яким до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №154269028, проте, копія даного витягу виготовлена таким чином, що не містить підписів відповідальних осіб ні Клієнта, ні Фактора. Тому достовірність вказаного Витягу як доказу в справі викликає очевидні сумніви. Відтак встановити, коли та на підставі чого у ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №154269028 та чи на момент укладення договору від 20.10.2022 року ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" мало це право, належними та допустимими доказами під час розгляду справи не представляється можливим. Таким чином позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 154269028 від 17.05.2021 року до боржника [PERSON] , а отже, що ТОВ «Таліон Плюс» набув та передав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором № 154269028 від 17.05.2021 задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed