Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Шполянського районного суду Черкаської області 23.08.2023 надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визначити йому додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення суду в закону силу, який необхідний для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, до нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Аргументи учасників справи. Свій позов [PERSON] обґрунтовує наступним. [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке син [PERSON] бажає успадкувати, відповідно до заповіту, складеного батьком 19.06.2017 в с.Лебедин Шполянського району Черкаської області та завіреного секретарем виконкому Н.А.Рудас. З 02 по 13 лютого 2023 [PERSON] знаходився на лікуванні з діагнозом «Ковід-19». З 15.02.2023 по 30.07.2023 позивач знаходився на лікуванні по подоланню наслідків перенесенного «Ковід-19». 23.07.2023 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного округу Черкаської області Білоуса В.П. з заявою про прийняття спадщини, про те отримав відмову у зв`язку з пропущенням строків. Чи була відкрита спадкова спава та хто ще звернувся із заявою про прийняття спадщини нотаріус йому не повідомив.На підставі викладеного Позивач вважає, що пропущений строк для прийняття спадщини з поважної причини є підставою для його поновлення. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 24.08.2023 було відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.09.2023 було залучено до справи в якості третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.11.2023 було залучено до справи співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.11.2023 було витребувано у приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П. належним чином завірену копію постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] , який є спадкоємцем після померлого [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини та копію спадкової справи №148/2022, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 18.01.2024 було закрите підготовче засідання та призначено судувий розгляд. У судове засідання позивач та його представник з`явилися, позов підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві. Також представник позивача повідомила, що зверталась із скаргою на дії нотаріуса, однак скарга не була прийнята до провадження. Відповідач Шполянська міська рада ОТГ Черкаської області надала письмову заяву у вирішення даної справи покладаються на суд. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Третя особа в судове не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у його відсутність. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] , батьками його є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане Лебединською сільською радою Шполянського району Черкаської області 14.05.1964 (а.с.6,138) Мати позивача [PERSON] померла [INFO] згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 11.11.2016 актовий запис №74 виданий Виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області (а.с.7, 124, 143). Батько позивача [PERSON] склав заповіт від 19.06.2017, відповідно до якого [PERSON] все майно належне йому де б воно не було і з чого б воно не складалося, а взагалі, все, що йому належало на день смерті і на що за законом в нього було право заповів [PERSON] , 1964 року народження. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Зареєстровано у реєстрі за №62 (а.с.8, 130, 135). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06.09.2022, виданим Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №468 (а.с.9, 118 зворотня сторона). Повідомленням приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса В.П. від 13.07.2023 №220/02-14 було повідомлено [PERSON] про відкриття спадщини та заведення спадкової справи після смерті [PERSON] з пропозицією з`явитися протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення для оформлення спадкових справ (а.с.11). 26.07.2023 позивач [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса В.П. після смерті батька - [PERSON] (а.с.10). 07.08.2023 приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса В.П. листом від 07.08.2023 №260/02-14 повідомив [PERSON] про пропущення строків для прийняття спадщини позивачем після смерті батька - [PERSON] (а.с.12). За даними довідки Коммунального некомерційного підприємства Шполянський центр первинної медико-санітарної допомоги Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади №192 від 16.08.2023 позивач [PERSON] в період з 02.02.2023 по 23.02.2023 знаходився на лікуванні з діагнозом «Ковід-19» (а.с.13) та довідки, виданною ФОП [PERSON] Медичний центр Ліцензія МОЗ України Медична практика серія АГ №597611 від 31.07.2023 [PERSON] з 15.02.2023 по 30.07.2023 перебував на реабілітаційному лікуванні (а.с.14). На виконання ухвали суду від 15.11.2023 про витребування доказів приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Білоус В.П. листом від 30.11.2023 №420/01-16 повідомив, що постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в справі не виносилась (а.с.115). Згідно матеріалів спадкової справи №148/2022, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.116-143): -21.10.2022 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П. із заявою про прийняття спадщини, дана заява була зареєстрована нотаріусом 21.102022 №366; -відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформація відсутня (а.с.116 зворотня сторона); -за змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) вказано про наявність заповіту №60829251, стан чинний, номер в реєстрі нотаріальних дій 62, дата посвідчення 19.06.2017; -відповідно до витягу у спадковому реєстрі нотаріус здійснив реєстрацію спадкової справи за №148/2022 від 21.10.2022, спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] ; -за даними довідки від 22.09.2022 №1162 з [PERSON] по [ADDRESS] , до дня його смерті ніхто не проживавта не був зареєстрований. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, дієздатність яких обмежена, у спадкодавця немає; -[PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копіями паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків, свідоцтва про народження [PERSON] , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та зміну прізвища; - за змістом довідки від 05.09.2022 №1110 [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] постійно проживала по [ADDRESS] , в будинку, який належав її чоловіку [PERSON] на праві приватної власності. На час відкриття спадщини разом з спадкодавцем постійно проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] ; -08.11.2022 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П. із заявою про прийняття спадщини, дана заява була зареєстрована нотаріусом 08.11.2022 за №395; -[PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копіями паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків, свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про одруження № [NUMBER] від 18.10.2000; -на запит нотаріуса до Лебединської сільської ради «Про надання інформації» щодо наявності заповіту за №62 від 19.06.2017 староста повідомив, що в с.Лебедин Звенигородського району Черкаської області був зареєстрований та проживав [PERSON] , який помер [INFO] , який склав заповіт 19.06.2017 №62; -нотаріус опублікував повідомлення в газеті «Урядовий Кур`єр» за 20.07.2023 №144 про повідомлення спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] про заведення до його майна спадкової справи та пропонування його спадкоємцям, в тому числі [PERSON] , оформити право на спадщину; - нотаріус направив повідомлення [PERSON] від 13.07.2023 за №220/02-14 про відкриття спадщини та заведення спадкової справи з пропозицією з`явитися протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення для оформлення спадкових справ, яке отримане [PERSON] 26.07.2023; - 26.07.2023 [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса В.П. після смерті батька - [PERSON] , яка зерєстрована нотаріусом 26.07.2023 №317;. -[PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копіями паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків, свідоцтва про народження [PERSON] ; - 07.08.2023 приватний нотаріус листом від 07.08.2023 №260/02-14 повідомив [PERSON] про пропущення строків для прийняття спадщини позивачем після смерті батька - [PERSON] .. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Відповідно до\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Позивач на час відкриття спадщини постійно разом з спадкодавцем не проживав. За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1220 ЦК України, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 01.03.2023. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, у випадках передбачених законом. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. В даній справі нотаріус в порушення вимог закону постанову про відмову у вчиненні нотапріальної дії не виніс та на ухвалу суду про витребування доказів також таку не надав. Однак суд вважає, що оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді відповіді на заяву, а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документу нотаріуса і зводиться до відмови заявнику у видачі свідоцтва. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 07.02.2024 у справі №201/1883/21. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 04.11.2015 розглянув справу № 6-1486цс15, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зробив правовий висновок про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Така ж правова позицію викладена і в постанові Верховного Суду України справа №6-1320цс17 від 23.08.2017. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду № 565/1145/17 від 26.06.2019 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеногостаттею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Верховний Суд у постановах від 04.03.2020 у справі № 640/8507/17, від 19.10.2022 у справі №641/5618/20 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини виснував, що тяжка та тривала хвороба позивача є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки призвела до об`єктивних та істотних труднощів щодо вчинення нотаріальної дії, а саме подання заяви про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України. Отже. судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 01.03.2023, а позов до суду позивач пред`явив 23.08.2023, в зв`язку з тривалою хворобою спадкоємця (позивача). Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, разом зі спадкодавцем не проживав. В даному випадку на переконання суду, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення позивача від спадкування. Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до вимог\~ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , який помер [INFO] . Заходи забезпечення позову не застосовувались. Позивач просить залишити судові витрати на його рахунку, а тому суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved