Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Представник заявниці - адвокат Мулько А. В. звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. На обґрунтування заяви зазначив, що заявниця [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі та [INFO] в с. Осипенко Солонянського району Дніпропетровської області народила вдома дитину жіночої статі, а на обліку у лікарня не перебувала. У зв`язку з тим, що заявниця не отримала медичну довідку про народження дитини, тому на даний час і свідоцтво про народження дитини не отримала, а тому змушена звернутися до суду для встановлення факту народження дитини з метою отримання свідоцтва про її народження. У судовому засіданні адвокат Мулько А. В. підтримав заяву, а [PERSON] до суду не з`явилася. Представник органу опіки та піклування - Лисенко В. В. не заперечувала проти встановлення факту народження дитини, повідомивши суд, що орган опіки самостійно намагався через суд встановити такий факт, проте було відмовлено у відкритті провадження. На даний час заявниця з дитиною проживають в с. Осипенко, а дівчинка навчається у 8 класі Іверської гімназії. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просили здійснювати розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Наказом Міністерства охорони здоров`я № 545 від 08 серпня 2006 року затверджено зокрема форму первинної облікової документації - медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о) та інструкцію щодо її заповнення та видачі. Згідно п.п. 1.2, 2.7 Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження (форма N 103/о), яка затверджена вказаним наказом, медичне свідоцтво про народження видається будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров`я, де приймаються пологи. Особа, яка заповнює медичне свідоцтво про народження, записує прізвище, ім`я, по батькові матері дитини та місце її проживання, місце народження дитини, докладно дату народження (рік, місяць, число, година), стать, вагу дитини. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] вдома за адресою: [ADDRESS] народила дитину жіночої статі, що підтверджується записом в медичній картці дитини про проведення первинного медичного патронажу, оригінал якої був оглянутий судом, а також відомостями про здійснення відповідних періодичних щеплень дитині. Перший медичний патронаж новонародженої дитини був здійснений 11 листопада 2009 року із записом, що дитині на момент патронажу було 9 місяців і 16 днів, а тому суд приходить до висновку, що дослідженими доказами доведено факт народження дитини саме [INFO] . Згідно зі ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно відповіді Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21 березня 2023 року за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про народження дитини жіночої статі [PERSON] , [INFO] у громадянки [PERSON] - відсутній (а.с.20). Також судом встановлено, що згідно відповіді КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради від 10 березня 2023 року, [PERSON] на обліку у жіночій консультації не перебувала, обмінної карти з вагітності не мала за період з 2009 по 2011 роки (а.с.11). Таким чином, можливості зареєструвати народження своєї дитини на підставі наявного медичного свідоцтва про народження у заявниці немає, оскільки таке медичне свідоцтво вона не отримувала. Як з`ясовано з матеріалів справи, дитина навчається у 8 класі Закладу загальної середньої освіти «Іверська гімназія» Новопокровської селищної ради Дніпропетровської області (а.с.17, 18), мешкає разом з заявницею (а.с. 13,16) та згідно наказу Новопокровської селищної ради від 23 лютого 2023 року № 17 поставлена на облік як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.19). Встановлення факту народження дитини заявниці необхідне для реєстрації народження народженої нею дитини в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження своєї дитини в позасудовому порядку, а встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право, у зв`язку з чим заяву слід задовольнити та встановити факт народження дитини. Під час вирішення питання про встановлення факту народження дитини суд не присвоює дитини прізвище, ім`я та по батькові, оскільки відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» визначення походження дитини та присвоєння їй прізвища, власного імені та по батькові відбувається одночасно з державною реєстрацією народження дитини, а рішення суду про встановлення факту народження є лише підставою для проведення такої державної реєстрації. Тому заява в частині встановлення факту народження заявницею саме [PERSON] задоволенню не підлягає. Також судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19 жовтня 2007 року (а.с.9-10), а дитину вона народила вже після спливу 10 місяців після розрівняння шлюбу. Відповідно до вимог ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тому відомості про батька дитини слід зазначити за заявою матері. У відповідність до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial