Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 18 січня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» суму відповідальності за порушення грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2014 року у справі № 428/241/13-ц у розмірі 117 342 гривень 05 копійок, яка в цілому складається з 3 % річних у розмірі 17 931,41 грн та інфляційних втрат у розмірі 99 410,64 грн. У решті позову відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 гривні 00 копійок. 28 січня 2024 року від представника позивача адвоката Грищенка О. М. до суду надійшла заява про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 43, 48, 49,133,137,141 ЦПК України. У поданій заяві представник просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 57\~687 гривень 12 копійок згідно з договором № 20-06-2023/10 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20 червня 2023 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У заяві, що розглядається, представник позивача просив заяву про ухвалення додаткового рішення розглянути без його участі та задовольнити її. Відповідач, його представник у судове засідання з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно з п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві позивачем наведено попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу з розрахунку вартості однієї години роботи представника від 1 100,00 грн до 1 200,00 грн, участь в судових засіданнях 1 800,00 грн, гонорар 7-12% від ціни позову. Після ухвалення рішення представником позивача заявлено про те, що судові витрати, які поніс позивач у розмірі 57 687 гривень 12 копійок згідно з договором № 20-06-2023/10 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20 червня 2023 року, є витрати на професійну правничу допомогу. Має місце надання послуг та виконання робіт у період із 20 червня 2023 року по 18 січня 2024 року, які деталізовані в акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 18 січня 2024 року до договору № 20-06-2023/10 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20 червня 2023 року, та підстави подання відповідного позову зумовлені несвоєчасним та неналежним виконанням, а також порушенням [PERSON] умов та порядку виконанням грошового зобов`язання на підставі Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2014 року у справі № 428/241/13-ц, котре набрало законної сили. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 137 ч. 4-6 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав не співмірності витрат та не виконав обов`язку доведення не співмірності витрат. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обгрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 907/357/16, від 18 грудня 2018 року у справі № 910/4881/18, від 08 квітня 2019 року у справі № 922/619/18. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У підтвердження розміру витрат на правову допомогу представником позивача надано суду копії: договору № 20-06-2023/10 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20 червня 2023 року, укладеного між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та адвокатом Грищенком О. М. /а.с.118-120/; копію акту прийому-передачі документів від 20 червня 2023 року /а.с.121/; акту здачі приймання виконаних робіт щодо надання адвокатський послуг (правової допомоги) від 18 січня 2024 року /а.с.122-124/; довідки про взяття на облік платника податків адвоката Грищенка О. М. /а.с.125/; повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску адвоката Грищенка О. М. /а.с.126/; довіреності на право представництва інтересів ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» адвокатом Грищенком О. М. /а.с.127/. Також матеріали справи містять копії свідоцтва адвоката Грищенка О. М. /а.с.39/ та його посвідчення адвоката /а.с.39/. При цьому, зі змісту наданого суду договору вбачається, що предметом договору є надання правової допомоги позивачеві саме у справі № 183/8036/23 (п. 1), а також вартість виконання робіт (п. 3), серед яких: ознайомлення з матеріалами справи за годину роботи 1500,00 грн, судові засідання 1 800,00 грн, побудова правової позиції, складання та надсилання процесуальних документів 1200,00 грн. Сплата замовником 100% від вартості послуг протягом 30 календарних днів з дня проголошення рішення. Розмір гонорару на рівні, що не перевищуватиме 12% від розміру ціни позову. Зі змісту акту здачі-приймання від 18 січня 2024 року вбачається, що виконавцем надано послуги, в тому числі: організація та процесуально правовий супровід 6 годин, включаючи консультації, здійснення аналізу практики, аналіз та дослідження матеріалів, розроблення документів та сплата судового збору; участь у судових засіданнях 03 жовтня 2023 року, 26 жовтня 2023 року, 28 листопада 2023 року, 18 січня 2023 року; гонорар успіху 7% ціни позову. Відтак, з урахуванням положень договору щодо часу оплати витрат, доказів надання послуг та їх розміру і виду, суд приходить висновку про доведеність понесених витрат на правову допомогу позивачем у заявленому ним розмірі 57 687,12 грн. Однак, витрати, пов`язані з наданням правової допомоги входять до судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається пропорційно до задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Позов заявлено на суму 618 387,38 грн, задоволено частково на суму 117 342,05 грн, що становить 18,98% від загальної суми позовних вимог. Відтак, судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, які необхідно покласти на відповідача становлять 10 949,02 грн (57 687,12 * 18,98 / 100). Таким чином, ураховуючи те, що судом при ухваленні рішення від 18 січня 2024 року у цій справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відповідно ст. 141 ЦПК України, не вирішувалось, позивачем вказано про подання такої заяви до судових дебатів, а також ураховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволені частково, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача, на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 949,02 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved