Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

В лютому 2017 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення відсотків, нарахованих за користування кредитом та пені, посилаючись на те, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», (з 27.11.2018 року нова назва - АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] уклали договір №11177359000 від 02 липня 2007 року про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в сумі 58780.00 дол. США, а [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 02.07.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору. (п. 1.1, 1.2 кредитного договору). За користування кредитними коштами в межах установленого строку кредитування відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі та порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки (п. 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. (п.1.3.3 кредитного договору). Згідно з п.4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх готових зобов`язань (термінів повернення кредиту та/або процентів) відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору була прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки №124663 від 02.07.2007 року. Виходячи зі змісту ст. ст. 598-601, 604-609 ЦК України та кредитного договору рішення суду про стягнення заборгованості не є підставою для припинення зобов`язань за договором. Належним виконанням умов договору згідно змісту ст. 526, ч. 1 ст. 1048, ч. 3 ст. 1049 ЦК України та п.п. 1.1. - 1.3 кредитного договору є повернення позики та процентів у повному обсязі на рахунок банку. Звернення в суд з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором кредиту та ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості є способами захисту цивільних прав та інтересів, а не підставою припинення правовідносин сторін чи звільнення від обов`язку позичальника повернути всю суму боргу, що залишається несплаченою. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором та виникненням простроченої заборгованості AT «УкрСиббанк» звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за вказаним кредитним договором, що існувала станом на 12.10.2010 року в розмірі 587580 грн. 00 коп. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2011 року по справі №2-1006/11 позов було задоволено та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 587580.00 грн. та судові витрати у розмірі 1700.00 грн. Однак, станом на 25.01.2017 року рішення суду залишається не виконаним, заборгованість за кредитним договором не погашена. Таким чином, на думку позивача, він має право вимагати до стягнення заборгованості по кредитному договору, що не була предметом розгляду попереднього суду, у розмірі: - 55981.64 доларів США (71353.99 - 15372.35 =55981.64), що за курсом НБУ станом на 25.01.2017 року 27.231902 грн. за 1 долар США еквівалентно 1524486.42 грн. - заборгованість по відсоткам, нарахованим за строк з 12.10.2010 року по 31.12.2016 року, - 208115 грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 25.01.2016 року по 25.01.2017 року, - 622759 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 25.01.2016 року по 25.01.2017 року. Окрім того, позивач просив при проголошенні рішення стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору, який загалом складає 35330 грн. 41 коп. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 21 лютого 2017 року було відкрито провадження по справі. (а.с. 56). Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 24 січня 2018 року провадження по справі зупинено до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання, відповідача [PERSON] в зоні проведення антитерористичної операції, відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 29.11.2017р. за №245 щодо проходження [PERSON] військової служби за контрактом на посаді техніка взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, ВОС 715945А. (а.с. 131). Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 16 травня 2023 року відновлено провадження по справі за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. (а.с. 156). Представник позивача - адвокат Гладиш Я. надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Добрянський В. Л. в судове засідання не прибули, про розгляд справи судом обізнані належним чином, причин неявки суду не сповістили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались. Представник відповідача [PERSON] адвокат Форманюк О. М. надала клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у [INFO] , на підтвердження надала довідку від 11.01.2024 р. №353, яка видана для пред`явлення до Пенсійного фонду Пересипського району міста Одеса, до заяви також надано фотокопію графіку чергування поста не завірену належним чином . Суд не вбачає підстав для подальшого відкладення справи, оскільки провадження по справі довгий час було зупинено (24 січня 2018 року 16 травня 2023 року) та подальше відкладення розгляду справи потягне за собою порушення розумних строків її розгляду. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст. 6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.07.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11177359000, відповідно до якого [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру суму у розмірі 58 780,00 доларів США строком до 02.07.2028 р. під 12,5 % річних, за яким зобов`язався погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування щомісячними фіксованими платежами відповідно до графіку погашення кредиту. (а.с. 6-11) В якості забезпечення повернення кредитних ресурсів 02.07.2007р. був укладений договір поруки № 124663, за яким [PERSON] у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, відповідають з [PERSON] перед кредитором як солідарні боржники. (а.с. 12). Згідно з положеннями пунктів 3.1.2. й 6.1. Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань щодо сплати ануїтентного платежу за даним договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 6 Кредитного договору. Позичальник зобов`язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін у повному обсязі. За користування кредитними коштами в межах установленого строку кредитування відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі та порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки (п. 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, за фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. (п.1.3.3 кредитного договору). У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором та виникненням простроченої заборгованості AT «УкрСиббанк» звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за вказаним кредитним договором, що існувала станом на 12.10.2010 року в розмірі 587580 грн. 00 коп., з яких: - заборгованість за кредитом - 56116.94 дол. США, що еквівалентно 443879,38 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн., - заборгованість за відсотками - 15372.35 дол. США, що еквівалентно 121593.75 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн., - пеня за основним боргом - 772.88 дол. США, що еквівалентно 6113.38 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн., - пеня за несплаченими процентами - 2021.96 дол. США, що еквівалентно 15993,49 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11.05.2011 року по справі №2-1006/11 позов було задоволено та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 587580.00 грн. та судові витрати у розмірі 1700.00 грн. (а.с. 13-19). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Виходячи зі змісту ст.ст. 598-601, 604-609 ЦК України та кредитного договору рішення суду про стягнення заборгованості не є підставами для припинення зобов`язань за договором. Належним виконанням умов договору згідно змісту ст.526, ч. 1 ст. 1048, ч. 3 ст. 1049 ЦК України та п.п. 1.1. - 1.3 кредитного договору є повернення позики та процентів у повному обсязі на рахунок банку. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з підпунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Станом на 25.01.2017 року відповідач розрахував заборгованість по кредитному договору, котра не була предметом розгляду цивільної справи №2-1006/11, та складається з: - 55981.64 доларів США заборгованість по відсоткам, нарахованим за строк з 12.10.2010 року по 31.12.2016 року; - 20811 грн. 45 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 25.01.2016 року по 25.01.2017 року; - 622759 грн. 00 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 25.01.2016 року по 25.01.2017 року. (а.с. 20-33). Стороною відповідачів будь-яких заперечень щодо розрахунку заборгованості АТ «Укрсиббанк» не надано та у суду відсутні сумніви у правильності розрахунків. Окрім того, позивач зазначив у позовній заяві, що у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а виходячи зі змісту п.4.1. кредитного договору пеня стягується у гривневому еквіваленті від суми простроченої заборгованості, що є правом позивача. Відповідачем [PERSON] 04.09.17р. та 07.11.17р. надано заяви про застосування строків позовної давності. (а.с. 86-88, 114). Заяву обґрунтовано тим, що позивач посилається нате, що 02.07.2007 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №11177359000, згідно якого він отримав кредит в розмірі 58780,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 02.07.2028 р В якості забезпечення повернення Кредитних ресурсів 02.07.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений Договір іпотеки. Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2011 р., залишеному без змін Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.07.2011 р., стягнуто 587580 грн. У касаційному порядку не оскаржувалося. Рішення набрало чинності 20.07.2011 р. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання з наступного дня після набрання рішенням законної сили на протязі 3-х років. Таким чином позивач пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, перебіг якого розпочався 20.07.2011 р. та закінчився 20.07.2014 р. З цих підстав у задоволенні позову на думку відповідача необхідно відмовити. Відповідно до приписів статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими, особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз положень статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок позовної давності збігається з моментом виникнення у заінтересованої особи права на позов. Аналіз стану інформованості особи, вираженого дієсловами «довідалась» та «могла довідатись» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо (правова позиція: Постанова ВП ВС від 21.08.2019 року у справі № 911/3681/17; Постанова від 26.11.2019 року по справі № 914/3224/26, Постанова від 19.11.2019 року по справі № 911/3680/17). Позивач, крім того, повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, за змістом статті 261 ЦК України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 21.03.2018 у справі №57/314-6/526-2012. В даному випадку 02.07.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11177359000 строком з 02.07.2007р. до 02.07.2028 р. Позовні вимоги по зазначеній справі не були предметом судового розгляду по цивільній справі №2-1006/11. (3% річних та пеня розраховані за нові періоди), тому підстав для застосування строків позовної давності та відмови у задоволенні позовних вимог не має. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до позичальника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до ст. 543 ЦК України\~у разі солідарного обов`язку боржників/солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, даючи оцінку наданим доказам по справі, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 11177359000 від 02 липня 2007 року, а саме: 55981.64 доларів США заборгованості по відсоткам, нарахованим за строк з 12.10.2010 року по 31.12.2016 року; 20811 грн. 45 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 25.01.2016 року по 25.01.2017 року; 622759 грн. 00 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 25.01.2016 року по 25.01.2017 року. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 35330 грн. 41 коп., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів по справі у відповідності до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача рівними частинами, тобто по 17665 грн. 20 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved