Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

20 вересня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 червня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області про що зроблено актовий запис № 78. У зареєстрованому шлюбі, народилась донька [PERSON] , [INFO] . Через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, позивач та відповідач припинили сімейні відносини через декілька років після укладення шлюбу. Позивач зазначає, що на момент реєстрації себе батьком дитини, не знав, що він в дійсності не є біологічним батьком. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гайдаш Є.В. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву [PERSON] . Третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки представник відповідача на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій зазначав про визнання позовних вимог та в судовому засіданні позов визнав, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Суд, з урахуванням позиції позивача та представника відповідача, вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що 16 червня 2007 року відділом реєстрації актів Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області про що зроблено актовий запис № 78. За час перебування у зареєстрованому шлюбі, у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] , [INFO] . Через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, фактично позивач та відповідач припинили сімейні відносини через декілька років після укладення шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпроптеровської області від 19 жовтня 2020 року. Позивач в своїй позовні заяві зазначає, що на момент народження доньки та реєстрації себе батьком дитини, він не знав, що не є біологічним батьком, а дізнався про це через багато років від відповідачки, що і стало причиною для зверенння позивачем до суду. Вказана обставина на яку посилається позивач, не оспорюється відповідачем. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні вказав, що позивач дійсно не є біологічним батьком [PERSON] . Вказав, що відповідач дійсно нещодавно повідомила позивача, що він в дійсності не є біологічним батьком дитини. Оскільки [PERSON] відповідно до ч.1 ст.122 СК України записаний батьком дитини [PERSON] , однак в дійсності не є її біологічним батьком, є підстави для задоволення позову про виключення відомостей про батька з актового запису про народження [PERSON] . Відповідач від імені якої діє адвокат Гайдаш Є.В. наполягав, що оскільки позовні вимоги визнаються в повному обсязі, необхідності у призначенні та проведенні судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи немає. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що знаходять своє підтвердження, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини не суперечить закону, не порушує чиї ні будь права, свободи чи інтереси.

Outcome: approved