Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Мельник А.С. через "Електронний суд" звернулася до суду із позовною заявою до АТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" про звільнення самостійно зайнятої земельної ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] проживає у житловому будинку за адресою [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,1105 га, кадастровий номер 0525055100:01:002:0482. На території її земельної ділянки знаходиться трансформаторна підстанція Чечельницьких електромереж, яка займає частину території особистої власності. У зв`язку з зазначеним, вона зверталась із заявою до уповноважених органів, а саме генерального директора ПАТ "Вінницяобленерго" Поліщука А.Л., також адвокатом Мельник А.С. було направлено адвокатський запит до начальника Чечельницької дільниці Бершадських ЕМ, але ніякого результату не дало, що стало необхідністю звернення до суду з метою захисту її порушених прав, оскільки позивачка не має змоги вільно використовувати земельну ділянку. Жодних документальних пропозицій направлених на врегулювання ситуації мирним шляхом вона не отримувала. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги, шляхом переміщення трансформаторної підстанції в інше місце. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Мельник А.С. позовні вимоги підтримала повністю по мотивах зазначених у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник позивача АТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" Стрельніков В.Ю. позовні вимоги визнав частково, а саме він не заперечував проти переміщення трансформаторної підстанції, але це все зробити за рахунок позивачки, оскільки ініціатором перенесення трансформаторної підстанції є позивачка. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 листопада 2016 року [PERSON] купила земельну ділянку яка розташована в [ADDRESS] , площею 0,1105 га, кадастровий номер 0525055100:01:002:0482 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 04 листопада 2016 року [PERSON] купила житловий будинок який розташований в [ADDRESS] який відчужується в цілому має загальну площу 358.8 кв.м. та складається із: житлового будинку- літ. А., загальною площею 222.0 кв.м., підвалу літ. А/під загальною площею 95.1 кв.м., вхідний майданчик літ.а., загальною площею 4.6 кв.м., гараж літ.Б., загальною площею 37.1 кв.м. \~ \~ \~ \~ Житловий будинок який відчужується за цим договором, розташований на земельнійділянці площею 0,1105 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер 0525055100:01:002:0482. Цей Договір купівлі-продажу посвідчується одночасно з Договором купівлі -продажу земельної ділянки на якій він розташований. \~ \~ \~ \~Право власності на земельну ділянку площею 0,1105 га, кадастровий номер 0525055100:01:002:0482 та право власності на будинок, зареєстроване 04.11.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32223178 від 04.11.2016. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Статтею 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права, свободи від порушень и протиправних посягань. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, частин другої, третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до вимог ст. 103 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З системного аналізу положень статей 116, 123, 124, частини другої статті 134, статті 212 ЗК, статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19 червня 2003 року № 963-IV можна зробити висновок, що відповідно до вимог наведеного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. За змістом статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації. Згідно ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. З досліджених судом доказів слідує, що відповідач здійснює перешкоди позивачці у користуванні належною їй земельною ділянкою, які спричинені розміщенням на її подвір`ї трансформаторної підстанції. Крім того, позивачка та її представник адвокат Мельник А.С., в свою чергу, вживали заходів щодо усунення вказаного порушення, шляхом звернення до генерального директора ПАТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" Поліщука А.Л. та до начальника Чечельницької дільниці Бершадських ЕМ, однак, на час розгляду справи вказані перешкоди залишаються. Стороною відповідача не спростовано вказаного факту, відзиву на позов, будь-яких доказів на обґрунтування заперечення щодо задоволення позову з боку відповідача матеріали справи не містять. Доказів правомірності встановлення та експлуатації трансформаторної підстанції, а також надання дозволу на розміщення на її земельній ділянці відповідачем не надано. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Таке твердження викладено у Постанові ВП ВС від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21. Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи представника позивача [PERSON] адвоката Мельник А.С. про те, що відповідач ПАТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" встановили та експлуатували трансформаторну підстанцію, самовільно зайняли та використовували земельну ділянку, площею 0,1105 га, кадастровий номер 0525055100:01:002:0482, розташованою в [ADDRESS] , а тому вона підлягає переміщенню в інше місце. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Оскільки відповідач самовільно встановив та експлуатує трансформаторну підстанцію, її перенесення повинно бути здійснене за рахунок відповідача АТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО". Згідност. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved