Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , якому на підставі сертифікату на земельну частку ( пай ) серії ІФ №025943 належало право на земельну частку (пай) розміром 51,3 в умовних кадастрових гектарах. 01.02.1999 року [PERSON] склав заповіт, згідно із яким все своє майно заповів [PERSON] . Оскільки остання померла [INFO] , тобто раніше заповідача [PERSON] ( [INFO] ), спадщина після його смерті відкрилася не за заповітом, а за законом. Вказану спадщину, як спадкоємець четвертої черги, прийняла [PERSON] , яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, оскільки спадкоємців 1-3 черг, які б прийняли спадщину, у нього не було. Вона була з ним знайома з дня його одруження з [PERSON] , її рідною сестрою. Зазначає, що в листопаді 1998 року [PERSON] перейшов проживати до [PERSON] в її господарство за адресою: [ADDRESS] , та проживав з нею однією сім`єю до дня його смерті ( [INFO] ). Вони разом вели господарство, мали спільний бюджет та взаємні права, обов`язки, за спільні кошти купляли все необхідне для проживання, проводили ремонті роботи будинку та господарських споруд. [PERSON] похоронила [PERSON] згідно з християнськими традиціями, у неї залишилися його особисті речі та документи (пенсійне посвідчення, державний акт на право власності на земельну ділянку). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, згідно з яким остання заповіла [PERSON] ( батьку позивача ) все належне їй майно. [PERSON] помер [INFO] . З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивач звернулася до державного нотаріуса із відповідною заявою. 28.04.2021 року нотаріус видала їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1812 га. Однак, остання відмовила у видачі свідоцтва про право на земельну частку ( пай ) у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності [PERSON] на вищевказану земельну частку (пай), та документів, які б підтверджували факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] до дня смерті. Сертифікат на земельну частку ( пай ) втрачено, у зв`язку з чим подане відповідне оголошення. Тому позивач просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] з листопада 1998 року до дня його смерті ( [INFO] ), тобто на час відкриття спадщини, та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у землі, розміром 51,3 в умовних кадастрових гектарах згідно із сертифікатом серії ІФ № 025943 від 21.12.1999 року, яка знаходиться на території П`ядицької сільської ради. Позивач в судове засідання не з`явилась. Її представник, адвокат Волошанська О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві. Представник П`ядицької сільської ради в судове засідання не з`явився, 03.01.2024 року сільський голова [PERSON] електронною поштою надіслав до суду листа, в якому розгляд справи просить проводити без участі представника вказаної ради, а рішення прийняти на підставі наявних доказів (а.с. 115 ). Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступного. Відповідно до копії актового запису про смерть № 35 від 19.10.1988 року [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 48 ). [INFO] народилась [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження від 21.05.1993 року, переклад якого з польської на українську мову проведено перекладачем [PERSON] , посвідченої 27.10.1993 року державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Маркеловою І.М. (а.с. 18, 19 ). Відповідно до даних копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 025943, виданого 21.12.1999 року на підставі рішення Коломийської районної державної адміністрації від 22.04.1999 року № 164 та зареєстрованого 21.12.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 828, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 51,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності АПФ «Колос», що в с.Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 10). Позивачем вказано, що вказаний сертифікат втрачено та подане відповідне оголошення в газету "ЗР-Інформ" (а.с. 22). Відповідно до заповіту, посвідченого 01.02.1989 року секретарем виконкому с. Велика Кам`янка та зареєстрованого в реєстрі за № 7, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с. 13). Згідно з даними свідоцтв про смерть серій [NUMBER] та [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в м. Коломия Івано-Франківської області, а [PERSON] - [INFO] в с. Фатівці Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 12, 23). Відповідно до довідки № 124/02-32/20, виданої 23.08.2023 року П`ядицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] належала земельна частка ( пай ) розміром 51,3 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ІФ №025943), що знаходиться на території с. Фатовець Коломийського району Івано-Франківської області. Господарство за адресою: [ADDRESS] відносилось до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 року у вказаному будинку проживали: [PERSON] , [PERSON] - дружина ( померла ). На час смерті [PERSON] ( [INFO] ) у вказаному будинку ніхто не проживав. Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений виконкомом Великокам`янської сільської ради 01.02.1989 року за № 7, не змінювався та не скасовувався (а.с. 11). Відповідно до заповіту, посвідченого 23.06.2017 року старостою сіл Велика Кам`янка, Фатовець П`ядицької сільської ради ОТГ та зареєстрованого в реєстрі за № 23, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно з даними свідоцтв про смерть серій [NUMBER] та [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Фатовець Коломийського району Івано-Франківської області, а [PERSON] - [INFO] в м.Коломия Івано-Франківської області ( а.с. 15, 20 ). Відповідно до довідок № 43/02-32/23 та №76, виданих 07.03.2023 року Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в якому вона проживала та була зареєстрована до дня смерті ( [INFO] ). Тип двору колгоспний. Станом на 01.07.1990 року у вказаному будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] та [PERSON] - співжитель (помер [INFO] ). На час смерті [PERSON] ( [INFO] ) у вказаному будинку були зареєстровані: [PERSON] - племінник ( помер [INFO] ) та [PERSON] - племінник (помер [INFO] ). Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сілсьької ради ОТГ 23.06.2017 року за № 23, не змінювався та не скасовувався (а.с. 17, 24 ). Даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74891891, виданої 25.11.2023 року Коломийською державною нотаріальною конторою, стверджується, що інформація про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у спадковому реєстрі відсутня (а.с. 50). 27.04.2020 року позивач звернулася із заявою, справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Галян Г.М., зареєстровано за № 266, про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємцем якої був [PERSON] , але у зв`язку з його смертю [INFO] спадщина переходить до неї, а 28.04.2021 року - із заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину ( а.с. 53, 81 ). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60075921, виданого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. 28.04.2020 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 39 за номером у спадковому реєстрі 65784847, спадкодавець [PERSON] (а.с. 80). 28.04.2021 року вказаним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані з реєстрі за №251 та №250, про те, що спадкоємцем майна [PERSON] був [PERSON] , але у зв`язку з його смертю [INFO] , згідно зі ст. 1276 ЦК України, спадщина перейшла до спадкоємця за законом, дочки [PERSON] . Спадщина, на яку видані ці свідоцтва, складається із земельних ділянок, площею 0,1820 га, кадастровий номер 2623280200:02:003:0493, та площею 1,0368 га, кадастровий номер 2623280200:02:002:0667, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великокам`янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.93, 103). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного державного нотаріуса від 05.07.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадщину на земельну частку ( пай ), розміром 51,3 в умовних кадастрових гектарах, що належала [PERSON] , спадкоємцем четвертої черги згідно зі ст. 1264 ЦК України якого була [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності [PERSON] на вказану земельну частку (пай), та документів, які б підтверджували факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9 ). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (подруга позивача) зазначила, що батько позивача [PERSON] возив їх з [PERSON] в с. Фатовець, до бабусі [PERSON] , дітей у якої не було, та яка приблизно з 1998 року по 2005-2006 роки проживала з [PERSON] ( в якого померла дружина) як подружжя. Вони разом вели господарство, він допомагав їй по хатніх справах, аж до дня його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що з дитинства вона знала [PERSON] , яка проживала неподалік одна, дітей не мала. У [PERSON] була сестра [PERSON], чоловік якої [PERSON] в 1998 році (приблизно через 2-3 тижні після її смерті) пішов проживати до будинку [PERSON] в с. Фатовець Коломийського району. Вони проживали як сім`я, вели господарство, спільно дбали про добробут, біля 10 років, тобто до того часу, як [PERSON] помер, похованя якого також здійснювали з її будинку. Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України). Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.05.2021 року в справі № 552/196/20. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю з листопада 1998 року до дня його смерті - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини, а відсутність правовстановлюючого документа на вищевказану земельну частку ( пай ), виданого на ім`я спадкодавця, створює перешкоди позивачу як спадкоємцю за законом набути права на це майно, тому наявна передбачена законом підстава для визнання в порядку спадкування за позивачем права на вищевказану земельну частку ( пай ). Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 315, 392, 1216, 1264 ЦК України, та,

Outcome: approved