Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

04 грудня 2023 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 5000 щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення позивачем навчання до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову вказала, що вона народилась [INFO] , її батьки - [PERSON] і [PERSON] . З п`яти років позивачка проживала з матір`ю і знаходилась на її утриманні, оскільки батьки в 2010 році розлучились. Зараз вона разом з матір`ю проживає як внутрішньо переміщена особа в м. Черкаси. 01.09.2023 року позивачка поступила на денну форму навчання в Черкаський національний університет ім. Б.Хмельницького для здобуття ступеню вищої освіти. Зараз продовжує навчання, на контрактній основі. У зв`язку з навчанням позивачка не має можливості забезпечувати себе матеріально самостійно і потребує батьківської допомоги.? Позивачці потрібні гроші на оплату навчання згідно договору, на проїзд, оплату послуг інтернету, оскільки багато учбової літератури знаходиться на певних сайтах, також потрібно придбати зошити, методичні матеріали та на інші канцелярські потреби. Також позивачці потрібні гроші на одяг та на харчування, оскільки її матері самостійно утримувати позивачку дуже важко. Батько працездатний, не є інвалідом, не сплачує аліментів на інших дітей, тому позивач вважає, що він може надавати їй матеріальну допомогу у вигляді аліментів у розмірі 5000 гривень щомісячно. Ухвалою судді від 06.12.2023 провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні, без виклику (повідомлення) сторін. Наданий відповідачу час для подання відзиву. Відзив на позов до суду від відповідача не надходив. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, відповідно до поштової відмітки відправлення повернуті без вручення, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Виклики були направлені за останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання відповідача. Іншої адреси суду не повідомлено. Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про розгляд даної справи, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, але у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів Дослідивши позовну заяву, із долученими до неї документами, суд приходить до наступного. Позивач [PERSON] народилась [INFO] . ЇЇ батьки - [PERSON] і [PERSON] згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції 25 листопада 2005 року. Позивачка проживала разом з матір`ю і знаходилась на її утриманні, оскільки батьки в 2010 році розлучились. На теперішній час позивачка разом з матір`ю проживає як внутрішньо переміщена особа в м. Черкаси, що підтверджується довідкою від 10.11.2022 № 7102-5002314464. З 01.09.2023 року позивачка поступила на денну форму навчання в Черкаський національний університет ім. Б. Хмельницького для здобуття ступеню вищої освіти - бакалавра - згідно Договору про навчання у закладі вищої освіти №07/265 08.08.2023 р. Зараз [PERSON] продовжує навчання, навчається на контрактній основі, а не на бюджеті відповідно до довідки № 958 від 05.09.2023 р. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 Постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, (провадження № 61-32330св18). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] досягла 18 років, є студенткою денної форми навчання Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького, у зв`язку з чим самостійного заробітку не має. Вирішуючи справу по суті, суд погоджується, що навчання позивачки потребує витрат на її забезпечення під час навчання, участь у яких повинні брати і відповідач як батько і мати з якою вона проживає. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Вирішуючи спір, суд не погоджується із заявленими вимогами позивача щодо розміру аліментів у розмірі 5000 грн. щомісячно, оскільки такий розмір аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, не відповідає обставинам справи та доказам, наданими позивачкою та дослідженими судом під час розгляду справи. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Таким чином, суд приходить до думки, що достатній розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на час її навчання у вищому навчальному закладі повинен скласти 1/6 частку щомісячного доходу відповідача, що відповідає повноті з`ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, та принципу об`єктивності цивільного процесу. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, то з відповідача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі половини необхідного до сплати судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду, що становить 536,80 грн., а іншу частину судового збору у розмірі 536,80 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежі за один місяць. Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. На підставі зазначеного та

Outcome: partial