Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до приватного нотаріусу ХМНО Балух Наталії Вікторівни, треті особи [PERSON] , [PERSON] , в якій просить визнати поважною причину пропуску строку, встановленого чинним законодавством для прийняття спадщини. Визначити їй [PERSON] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , протягом одного (одного) місяця, з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона народилася [INFO] в м. Харкові. Її батьками в свідоцтві про народження серії [NUMBER] вказані російською: батько « [PERSON] », мати: « [PERSON] ». Її батькам - [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1998р., виданого відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації, записаного в реєстрову книгу за №1, реєстровим номером 64/17 від 25.12.1998р., на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . 10.10.2013 року [PERSON] , [INFO] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Полехіною А.М., зареєстрований в реєстрі за №1609, за яким на випадок його смерті зробив таке розпорядження: «усе моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю моїй дружині, [PERSON] , [INFO] , а в разі її смерті раніше моєї заповідаю моїм онукам, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частинах кожному (по 1/2 частині)». [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . 28.12.2016 р. в с. Рогань Харківського району Харківської області, її мати [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом ХМНО Євсєєвою О.І., зареєстроване в реєстрі за № 1167на частину квартири [ADDRESS] . 18.05.2022р. в результаті атаки ракетами з боку рф, яка веде агресивні дії проти України з 24.02.2022р., її мати померла. Її тіло знайшли рятувальники під уламками зруйнованої будівлі. Оскільки на території м. Харкова та Харківської області з 24.02.2022р. не припиняються активні бойові дії, вона з дітьми були вимушені покинути територію м. Харкова, у зв`язку з чим не звернулась своєчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Тривалий час не могла знайти правовстановлюючі документи на спадкове майно. За життя 10.10.2013 в один день з батьком [PERSON] її мати [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватний нотаріусом ХМНО Полєхіною А.М., зареєстрований в реєстрі за №1610, номер у спадковому реєстрі 55119093, яким померла заповідала все своє майно своїм онукам [PERSON] та [PERSON] . 07.11.2023р. вона звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Балух Н.В. з питанням оформлення спадкових справ після смерті матері. Приватним нотаріусом ХМНО Балух Н.В. було роз`яснено, що за даними спадкового реєстру виявлено наявність заповіту від імені [PERSON] , яким померла заповіла все своє майно онукам [PERSON] та [PERSON] , які у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини не подали. Спадкова справа не заводилась. Також, нотаріусом було роз`яснено, що вона, на день смерті матері є непрацездатною за віком та відповідно до ст.. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку в спадщині. 07.11.2023р. приватним нотаріусом ХМНО Балух Н.В. було видано письмове повідомлення, в якому позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та запропоновано звернутися до суду з питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та задоволення заявлених вимог у повному обсязі. Відповідач: приватний нотаріус ХМНО Балух Наталія Вікторівна в судове засідання не з`явилася, надала заяву від 23.01.2024 року, в якій не заперечує проти задоволення позову, та в якій просить справу розглядати за її відсутністю. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви, в якій підтримують позовні вимоги [PERSON] , не заперечують проти задоволення позову. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимогч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, часі місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідив матеріали справи, вважає позовну заяву обґрунтованою, а тому задовольняє її з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] народилася [INFO] в м. Харкові. Її батьками в свідоцтві про народження серії [NUMBER] вказані російською: батько « [PERSON] », мати: « [PERSON] ». Батькам позивача - [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1998р., виданого відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації, записаного в реєстрову книгу за №1, реєстровим номером 64/17 від 25.12.1998р., на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . 10.10.2013 року батько позивача [PERSON] , [INFO] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Полехіною А.М., зареєстрований в реєстрі за №1609, за яким на випадок його смерті зробив таке розпорядження: «усе моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю моїй дружині, [PERSON] , [INFO] , а в разі її смерті раніше моєї заповідаю моїм онукам, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частинах кожному (по 1/2 частині)». [INFO] батько позивачки - [PERSON] помер, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 41. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . 28.12.2016 р. в с. Рогань Харківського району Харківської області, мати позивача - [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом ХМНО Євсєєвою О.І., зареєстроване в реєстрі за № 1167на частину квартири [ADDRESS] . 18.05.2022 р. в результаті атаки ракетами з боку Російської Федерації, яка веде агресивні дії проти України з 24.02.2022р., мати позивача [PERSON] померла. Її тіло знайшли рятувальники під уламками зруйнованої будівлі. Оскільки на території м. Харкова та Харківської області з 24.02.2022р. не припиняються активні бойові дії, позивач з дітьми були вимушені покинути територію м. Харкова, у зв`язку з чим вона не звернулась своєчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Тривалий час не могла знайти правовстановлюючі документи на спадкове майно. За життя - 10.10.2013 в один день з батьком [PERSON] , мати позивача [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Полєхіною А.М., зареєстрований в реєстрі за №1610, номер у спадковому реєстрі 55119093, яким померла заповідала все своє майно своїм онукам: [PERSON] та [PERSON] . 07.11.2023р. позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Балух Н.В. з питанням оформлення спадкових справ після смерті матері. Приватним нотаріусом ХМНО Балух Н.В. було роз`яснено, що за даними спадкового реєстру виявлено наявність заповіту від імені [PERSON] , яким померла заповіла все своє майно онукам [PERSON] та [PERSON] , які у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини не подали. Спадкова справа не заводилась. Також, нотаріус роз`яснила, що [PERSON] , на день смерті матері являюсь непрацездатною за віком та відповідно до ст.. 1241 ЦК України, маю право на обов`язкову частку в спадщині. 07.11.2023р. приватним нотаріусом ХМНО Балух Н.В. було видано письмове повідомлення, в якому було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та запропонувала звернутися до суду з питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.ст.13,\~41,\~47\~Конституції України\~кожному гарантується реалізація права власності і його захист та непорушність. Кожен має право на житло. Нормами ст.ст.1216-1218 ЦК України, встановлено, що\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом\~ч.1 ст.1222 ЦК України,\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно з положеннями ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У зв`язку з відмовою приватним нотаріусом ХМНО Балух Н.В., у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка була вимушена звернутися з даним позовом до суду. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст.29ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готельт ощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~ст. 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до вимог ст.ст.1296-1298 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і остаточно дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім того, відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) непрацездатними\~вважаються особи, які досягли встановленого ст.\~26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування\~пенсійного віку, або особи з інвалідністю І, ІІ, ІІІ груп, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону, незалежно від того, чи призначена їм пенсія. Отже, у зв`язку з тим, що на момент смерті матері позивач досягла пенсійного віку, вона має переважне право на обов`язкову частку спадщини. Визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу необхідно для оформлення спадкових прав, встановлених законом, після смерті батьків Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заяви, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved