Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

17.06.2015 КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з даною позовною заявою, яка була уточнена 08.02.2016. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що підприємство КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населення, яке зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію та гарячу воду, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідач [PERSON] є споживачем теплової енергії, яку надає позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.01.2002 по 01.01.2016 за послугу\~з централізованого\~опалення у розмірі 8387,05 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь вказану суму заборгованості. 11.04.2018 представником відповідача подані письмові заперечення, які по суті є відзивом на позовну заяву, в яких вказує, що позовну заяву подано неналежною особою, між позивачем та відповідачем відсутній договір на постачання опалення, станом на 01.01.2016 заборгованості відповідача перед позивачем не існує, позов поданий не до належної особи, оскільки у справах про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії відповідачами є фізична особа, яка є власником будівлі, або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» не здійснює операції, що належать до компетенції житлово-комунальних послуг, позовна заява КПТМ «Криворіжтепломережа» порушує публічний порядок та є нікчемною через незаконне використання персональних даних відповідача та членів її сімї, представник позивач, звертаючись до суду з даною позовною заявою має намір заволодіти квартирою відповідача за адресою якої нібито утворилась заборгованість (Том №1, а.с.227-232). Крім того, представником позивача було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності (Том №1, а.с.45). 30.07.2019 представником позивача надана відповідь на відзив (заперечення) в яких вказує, що позовна заява була складена з дотриманням вимог ЦПК України та підписана представником позивача, повноваження якого відображені в довіреності, копія якої додана до позовної заяви. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює обов`язок саме споживача в укладені договорів про надання житлово-комунальних послуг, проте відповідач та його представник не надали доказів щодо звернення до позивача з метою укладення даного договору. Кошти без чіткого призначення платежу, в першу чергу спрямовуються на погашення боргу, який виник раніше. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою якої утворилась заборгованість а тому є належним відповідачем у справі. Строк позовної давності переривався, у зв`язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості з надання послуг з централізованого опалення, що свідчить про визнання нею свого боргу, а також у зв`язку із зверненням позивача до суду з заявою про видачу судового наказу. Також, відповідачем надано контррозрахунок заборгованості лише не за спірний період, а отже цей доказ не містить інформацію щодо предмета доказування та є неналежним (Том №2, а.с.1-2). 03.09.2019 представником відповідача надані письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких вона зазначає, що залучена довіреність від директора КПТМ «Криворіжтепломережа» не може бути юридично прийнятою судом, оскільки він є працівником за контрактом, якому власник не надав право звернення до суду та передоручати представляти інтереси в судових органах. Позивачем не надано доказів запропонування відповідачу укласти договір про надання послуг з централізованого опалення. Позивач незаконно визначає період зарахування сплачених відповідачем коштів. Наданий контррозрахунок вважає об`єктивним та достовірним, а персональні дані отримані позивачем без згоди відповідача (Том №2, а.с.5-6). В судовому засіданні сторони надавали аналогічні пояснення, що викладені ними у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, відповіді на відзив та запереченнях на відповідь на відзив. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (Том №1, а.с.4). На виконання своєї статутної мети позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії у вигляді опалення та гарячого водопостачання відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст.67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Згідно п.20 Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію також встановлено ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] оплату за надані послуги здійснювала не в повному обсязі, у зв`язку з чим позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості, який в подальшому було скасовано ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2015 (Том №1, а.с.7). Згідно розрахунку, заборгованість відповідача за період з 01.01.2002 по 01.01.2016 за послугу\~з централізованого\~опалення становить 8387,05 грн. (Том №1, а.с.42-44). При цьому суд не бере до уваги контррозрахунок заборгованості, долучений представником відповідача, оскільки вказаний розрахунок здійснений за період з 01.10.2012 по 01.01.2016, в той час як позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.01.2002\~по 01.01.2016\~(Том\~№1,\~а.с.26). Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, але відповідач [PERSON] в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за надані позивачем послуг з теплопостачання. Крім того, враховуючи зміст вимог\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~та\~ст.24 Закону України «Про теплопостачання», обов`язок укладання договору на постачання теплової енергії покладено на споживача,\~при цьому, відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані послуги, тому доводи представника відповідача про те, що оскільки з відповідачем [PERSON] договір не укладався, у неї відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем, суд вважає необґрунтованими. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3 ст.264 ЦК України). Як вбачається з долученого позивачем розрахунку заборгованості та копій квитанцій (Том №1, а.с.42-44, 46-53), відповідачем [PERSON] вносились платежі в рахунок погашення заборгованості за отримані нею послуги з централізованого опалення, що свідчить про визнання нею свого боргу та переривання строку позовної давності, а тому заява представника відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень Інші доводи представника відповідача зводяться до переоцінки наданих позивачем доказів, а тому суд вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов КПТМ «Криворіжтепломережа»\~підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами слід вирішити за правилами ст.141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 243,60грн. з відповідача [PERSON] на користь позивача КПТМ «Криворіжтепломережа».

Outcome: approved