Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким просить стягнути з відповідачів заборгованість у загальному розмірі 64988,50 грн. та судовий збір. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є суб`єктом господарювання, який починаючи з 01.01.2019 року виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області. Позов вмотивовано тим, що 01.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропосточання" та [PERSON] , укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, як зазначає позивач, за вказаною адресою ( [ADDRESS] ) також проживає [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі є споживачами електричної енергії та в порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії у Боржників виник борг за спожиту електричну енергію за період січень-березень 2021 року у сумі 58116 грн. та позивачем нараховано 3% річних та інфляційних витрат. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у загальному розмірі 64988,50 грн. та судовий збір. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. При цьому, сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Так, судом встьановлено та матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропосточання" та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 року. Споживання електричної енергії здійснювалося за об`єктом: [ADDRESS] , який відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить [PERSON] . Так, названим відповідачем було спожито електричної енергії за період січень - березень 2021, обсяг якої складає 34593 кВт/год на суму 58116,24 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] . В порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період січень - березень 2021 в сумі 58116,24 грн. Враховуючи вищенаведене, та несвоєчасну оплату вартості спожитої електричної відповідачу було нараховано: 3% річних від суми заборгованості у розмірі 1615,99 грн. за період з 22.02.21 23.02.2022 ; суму інфляційних витрат у розмірі 5256,27 грн. за період з 01.03.2021 по 23.02.2022 р. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 526,530ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Згідно з п.п.1.2.15 п.1.2 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (у встановленому законодавством порядку). Також абзацом 5 п.13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що фактором приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-який дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Згідно з розділом 5 договору - «Ціна, порядок обліку і оплата електричної енергії», відповідач розраховується з позивачем за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною відповідачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається у комерційній пропозиції позивача. Відповідно до п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою від 14.03.2018 року № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зі змінами та доповненнями, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасниками роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно даних, отриманих від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документу), на підставі даних комерційного обліку, отриманих в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Згідно п. 4 додатку 3 до Договору «Спосіб та терміни оплати» розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа/розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Індивідуальний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Постачальник надає рахунок споживачу до сплати із зазначенням у ньому обсягу споживання, розрахованого оператором системи, з урахуванням поточного споживання. Оплата рахунку постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж 10 робочих днів від дати отримання його споживачем. У разі неодержання рахунку споживач самостійно оформлює платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 5.10 Договору, оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб (ст.316 ЦК України). Приписами ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Також ст. 319 та ч. 4 ст. 322 ЦК України визначено, що власність зобов`язує та власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема штрафних санкцій. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від суми заборгованості та суми інфляційних витрат. З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] , володіє нерухомим майном за адресою надання житлово комунальних послуг, належним чином не виконує зобов`язання із оплати наданих послуг, через що утворилася заборгованість, яка не погашена до теперішнього часу, то суд дійшов висновку, що позов є доведеним та підлягає частковому задоволенню, оскільки щодо інших відповідачів суду не було надано доказів про право вланості, користування чи володіння об`єктом нерухомості, до якого надавлись послуги позивачем. У зв`язку із задоволенням позову відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial