Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду із заявою, в якій просить суд зобов`язати АТ «Ощадбанк» (філію - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк») надати інформацію, що містить банківську таємницю щодо встановлення особи, яка неправомірно одержала з грудня 2022 по січень 2023 належні кошти у вигляді пенсії в сумі 9627,68 грн. після смерті пенсіонера [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління) як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058) перебувала [PERSON] , яка одержувала пенсію через поточний рахунок у відділенні АТ «Ощадбанк». [INFO] [PERSON] померла в Італії у м. Барі про що в Реєстрі актів про смерть зроблено актовий запис № 346. Представник заявника зазначиє, що з грудня 2022 по січень 2023 АТ «Ощадбанк» було виплачено невстановленій особі розмір пенсії померлої [PERSON] , внаслідок чого державі в особі Пенсійного фонду України заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 9627,68 грн. У зв`язку з цим, виникла необхідність отримати інформацію, що містить банківську таємницю, а саме інформацію про особу, яка одержала нараховану [PERSON] пенсію. Просить заяву задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 04 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 17.01.2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», у яких представник просив відмовити в задоволення заяви ГУ Пенсійного фонду України про розкриття банківської таємниці. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що в межах даної справи АТ «Ощадбанк» не є боржником Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області та не зобов`язаний вчинити на його користь ніяких дій і відповідно заявник не є кредитором у цій справі. Крім цього вказує, що в заяві Головного управління ПФУ у Львівській області відсутнє обгрунтування необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю щодо особи та не зазначено положення законів, які надають заявнику відповідні повноваження на звернення до суду з такою заявою. В поданій заяві також не вказано мету використання інформації, що містить банківську таємницю. Отже, на думку представника заінтересованої особи, Головне управління ПФУ у Львівській області не належить до кола суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку та через суд розкриття інформації, що становить банківську таємницю. У судовому засіданні представник заявника Бізіля І.І. заяву підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у ній. Просила суд заяву задоволити. Представник заінтересованої особи Комаровський С.З. заяву заперечив з підстав викладених у вищезгаданих письмових поясненнях. Заслухавши пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Порядок розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб регулюється Главою 12 Розділу IV ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Оскільки розкриття банківської таємниці може здійснюватися безпосередньо банками або на підставі рішення суду (стаття 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність») та виключно на підставах і у порядку, передбаченими законом, суд повинен розмежовувати ці підстави, кола суб`єктів, уповноважених на отримання відповідної інформації та її обсягу. Судом встановлено, що на обліку в на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління) як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058) перебувала [PERSON] , яка одержувала пенсію через поточний рахунок у відділенні АТ «Ощадбанк». [INFO] [PERSON] померла в Італії у м. Барі про що в Реєстрі актів про смерть зроблено актовий запис № 346, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів цивільного стану № 4723881 від 16.12.2022 Комуни Барі, служби демографічної статистики. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058, смерть пенсіонера є безумовною підставою для припинення виплати пенсії. Порядок виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 № 1596 «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04 липня 1998 № 734». Відповідно до п. 13 Порядку № 1596 у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії уповноважений банк зобов`язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсії, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду. Як вбачається із виплатних відомостей з грудня 2022 по січень 2023 AT «Ощадбанк» невстановленій особі було виплачено розмір пенсії померлої [PERSON] . Головним управлінням скеровано лист від 06.04.2023 № 1300-5305-8/ [NUMBER] до філії Львівське обласне управління AT «Ощадбанк» про надання інформації щодо особи, яка одержала кошти після смерті пенсіонера. Згідно відповіді філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 21.04.2023 № 111.21-20/11184/2023, за грудень 2022 року - січень 2023 року на картковий рахунок [PERSON] проведено зарахування пенсії в сумі 9627,68 грн., які були зняті з рахунку в період з 02.01.2023 по 16.01.2022, шляхом переказу між картками. Частиною першою ст. 50 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація що до діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди. Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Розкриття банківської таємниці за рішенням суду, можливе виключно внаслідок судового розгляду цивільних справ за правилами глави 12 розділу IV ЦПК України і саме на суд як орган державної влади покладено обов`язок у кожному конкретному випадку оцінити нагальну потребу в розкритті такої інформації. Відповідно до ст. 348 ЦПК України, у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником; 3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; 4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; 5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання. Заявник звернувся до суду з даною заявою у зв`язку з відсутністю відомостей стосовно особи, яка безпідставно отримала пенсію [PERSON] після її смерті. Проте, посилання у заяві про розкриття банківської таємниці лише на те, що невідома особа неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті [PERSON] є необґрунтованими, та не доведено заявником обставин, за яких здійснення інших дій для встановлення винних осіб є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, в заяві відсутні обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю. А саме, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не вказує в заяві імені конкретної фізичної особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, відомості стосовно конкретно визначеної дати зняття коштів, номеру рахунку, призначення платежу, що свідчить про недотримання вимог заяви відповідно до ст. 348 ЦПК України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю. Окрім того, суд зазначає, що при вирішенні даної справи, суд врахував позицію апеляційного суду, яка викладена в постанові Львівського апеляційного суду від 03 листопада 2023 року у справі № 466/2056/22. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються, відтак судові витрати необхідно залишити за заявником.

Outcome: dismissed