Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

представник позивача [PERSON] - адвокат Гуревич М.Г. звернувся до суду з позовною заявою, яку надалі було уточнено, згідно якої просить визнати протиправним та скасувати наказ Державного підприємства «Артемсіль», підписаний першим заступником директора С.Кубарем від 6.10.2020 року № 383 «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами спеціального розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» в частині оголошення догани [PERSON] , зменшення йому нарахованої премії за жовтень на 100% та винагороди за вислугу років на 50%, в частині позбавлення повністю винагороди за загальні результати роботи за підсумком року, а також в частині розгляду питання відповідності [PERSON] займаній посаді; стягнути з Державного підприємства «Артемсіль» на користь [PERSON] недоплачену премію за жовтень 2020 року в сумі 389,28 грн., частину одноразової винагороди за вислугу років за 2020 рік в сумі 19190 грн., винагороду за загальні результати роботи за 2020 рік в сумі 15945 грн., а всього - в сумі 35524,28 грн., що з урахуванням відрахувань податків та обов`язкових платежів становить 28 597,05 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судовий збір в сумі 1681,60 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що позивач перебуває з відповідачем у трудових відносинах на умовах безстрокового трудового договору, працюючи на посаді заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3. 17.07.2020р. на підприємстві з дорожньо-колійним робітником [PERSON] стався нещасний випадок. Дорожньо-колійний робітник [PERSON] вручну здійснював вивантаження залізобетонних шпал із залізничної платформи шляхом кантування за допомогою лому та скидання на землю. Під час такого вивантаження шпала другого ярусу, на якій однією ногою стояв [PERSON] , посунулась і впала разом з ним з платформи на землю, в результаті чого вказана шпала впала на ногу вказаному працівнику, внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження. За наслідками розслідування нещасного випадку був складений акт від 19.08.2020 р., який затверджено 20.08.2020р. Разом з тим, 6.10.2020 р. відповідачем було видано наказ № 383 «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами спеціального розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3», який підписано першим заступником директора С. Кубарем. Згідно із зазначеним наказом в результаті проведення розслідування нещасного випадку було встановлено причини настання нещасного випадку, серед яких - невиконання працівниками посадових інструкцій, зокрема позивачем - п.3.6, 3.7, 3.18 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3», яке полягає в тому, що він не проконтролював наявність інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення шпал. Інших порушень позивачу за провину не ставиться. На підставі викладеного згідно з п.6 спірного наказу позивачу оголошено догану, зменшено розмір нарахованої премії за жовтень на 100%, зменшено розмір винагороди за вислугу років на 50% та позбавлено повністю винагороди за загальні результати роботи за підсумком року. Згідно з п.8 наказу голові атестаційної комісії під час проведення чергової атестації працівників доручено розглянути питання відповідності займаній посаді, зокрема, позивача. Відповідно до довідки ДП «Артемсіль» від 4.02.2021р. № 50 позивач на підставі наказу був позбавлений премії за жовтень 2020 року в сумі 389,28 грн., частини одноразової винагороди за вислугу років за 2020 рік в сумі 19190 грн., винагороди за загальні результати роботи за 2020 рік в сумі 15945 грн., а всього - в сумі 35524,28 грн. З урахуванням відрахувань податків та обов`язкових платежів загальна сума недоплачених позивачу премії та винагород становить 28597,05 грн. Позивач із зазначеним наказом в частині, що стосується притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього заходів матеріального впливу, а також в частині, що стосується розгляду питання відповідності його займаній посаді, не погоджується та вважає, що наказ підлягає скасуванню у відповідній частині. Зазначає, що дисциплінарне стягнення шляхом підписання спірного наказу застосовано першим заступником директора С. Кубарем, тоді як покладення обов`язків керівника Підприємства на одного із заступників директора мало відбутись на підставі спеціального наказу наглядової ради ДП «Артемсіль», а у разі відсутності наглядової ради - уповноваженого органу управління, яким в даному випадку є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (п. 1.1 Статуту ДП «Артемсіль») і тільки в цьому випадку відповідний заступник директора як виконувач обов`язків керівника Підприємства мав право прийняття на посади працівників Підприємства, а, отже, і, відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України, право накладення дисциплінарних стягнень, зокрема, догани. Однак, в даному випадку спірний наказ підписано С. Кубарем не як виконувачем обов`язків керівника Підприємства, а саме як заступником директора. До того ж ані наглядовою радою, ані Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України наказ про покладення обов`язків керівника Підприємства на С.Кубаря з відповідними повноваженнями щодо прийняття працівників на посади не приймався. Отже, спірний наказ підписано С.Кубарем з перевищенням повноважень (неналежною особою, яка не мала права накладення дисциплінарних стягнень). Крім того, зазначив, що за змістом спірного наказу його видано як наслідок спеціального розслідуванню нещасного випадку, який стався 17.07.2020р. з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3 [PERSON] . Акт спеціального розслідування вказаного нещасного випадку складено (в тому числі за участю заступника директора з охорони праці ДП «Артемсіль» Шапошнікової Н.О.) 19.08.2020р. та затверджено 20.08.2020р. У п.9 вказаного акту наведено перелік заходів щодо запобігання подібним нещасних випадкам та визначено строк їх виконання - до 31.08.2020р. та визначено їх виконавця - в.о. директора ДП «Артемсіль» [PERSON]. Всупереч до п.45 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій на виробництві відповідач як роботодавець щонайменш 28.08.2020р. був обізнаний зі змістом Акту № 3 спеціального розслідування вказаного нещасного випадку від 19.08.2020р. та усіма матеріалами цього розслідування (адже в цей строк мав виготовити копії акту та матеріалів розслідування), до того ж про вжиття запропонованих спеціальною комісією заходів до запобігання виникненню подібних нещасних випадків відповідач мав не пізніше 25.08.2020 видати відповідний наказ, строк виконання якого - 31.08.2020 р., однак, дисциплінарне стягнення накладено на позивача лише 6.10.2020 р., тобто більше, ніж через місяць з дня фіксації подій, які відповідач вважає порушеннями, допущеними позивачем. Крім того, у спірному наказі взагалі не вказано, коли саме позивач допустив порушення вимог п.3.6, 3.7, 3.18 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3», а саме: коли конкретно він не проконтролював наявність інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення шпал, за що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим відповідачем не підтверджено дотримання визначеного ст. 148 КЗпП України як місячного так і шестимісячного строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. При цьому, згідно з табелем обліку використання робочого часу за липень 2020 року у день настання нещасного випадку - 17.07.2020 р. позивач взагалі був відсутній на роботі, оскільки мав вихідний день через скорочений робочий тиждень, та настання нещасного випадку як такого у спірному наказі позивачеві за провину не ставиться. Крім того, п.3.6 та 3.18 Посадової інструкції передбачено, що заступник з охорони праці директора рудника № 1, 3 вивчає умови праці і дотримання робітниками вимог нормативно-правових актів на робочих місцях, приймає участь по втіленню більш вдосконалених конструкцій огороджувальної техніки, забезпечувальних пристроїв та інших засобів захисту, контролює наявність та своєчасний перегляд інструкцій з охорони праці і пожежної безпеки, узгоджує їх. Тобто, всупереч спірному наказу, зазначеними пунктами Посадової інструкції не встановлено обов`язку заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3 з контролю наявності інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно- розвантажувальні роботи з переміщення шпал, а невиконання тих обов`язків, які визначені вищевказаними пунктами посадової інструкції, у провину позивачеві не ставиться та фактично ані спірним наказом, ані актом розслідування нещасного випадку не встановлено, у зв`язку з чим притягнення позивача до відповідальності за невиконання ним п.3.6 та 3.18 Посадової інструкції є безпідставним. Пунктом 3.7 Посадової інструкції заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3 передбачено, що він погоджує, контролює наявність, а також виконання (виробництво) робіт відповідно проектам, технологічним картам і паспортам. Тобто вказаним пунктом визначено перелік обов`язків, які покладені на заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3 безпосередньо під час виконання робіт, адже здійснювати контроль наявності та виконання робіт поза самим процесом їх виконання є неможливим по суті. Однак, як указано вище, у день виконання потерпілим [PERSON] робіт, внаслідок яких стався нещасний випадок - 17.07.2020 р., позивач згідно табелю обліку використання робочого часу мав вихідний день. Крім того, методологія та порядок і спосіб здійснення контролю наявності, а також виконання (виробництва) робіт відповідно проектам, технологічним картам і паспортам в ДП «Артемсіль» не затверджувались та до відома позивача не доводились, а у згаданій посадовій інструкції ці процеси по суті не розкриті та не описані, хоча згідно з п. 1 ч. 1 ст. 29 КЗпП України до обов`язку власника або уповноваженого ним органу (тобто позивача) належить саме роз`яснити (а не просто повідомити) працівникові (позивачу) його права та обов`язки, а тому у разі невиконання роботодавцем вказаного обов`язку неможливо притягати працівника до дисциплінарної відповідальності за порушення відповідних пунктів Посадової інструкції. До того ж, згідно з Актом № 3 спеціального розслідування нещасного випадку від 19.08.2020 р. та спірним наказом позивачу ставиться у провину те, що він не проконтролював наявність інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення шпал, що не відповідає фактичному змісту п.3.6, 3.7, 3.18 Посадової інструкції заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3, за порушення яких позивача притягнуто до відповідальності, адже зазначеними пунктами саме таких обов`язків позивачу не встановлено, а невиконання конкретно тих обов`язків, які визначені зазначеними пунктами Посадової інструкції позивачу за провину не ставиться. Звертає увагу на те, що Інструкція з охорони праці для дорожньо-колійного працівника фактично на час виконання потерпілим [PERSON] робіт, внаслідок яких стався нещасний випадок - 17.07.2020р., була наявна та затверджена Наказом директора рудника № 1, 3 № 248 від 3.12.2019 р. і на положення цієї Інструкції посилається комісія в Акті № 3 спеціального розслідування нещасного випадку від 19.08.2020р. (п.8). Крім того вказує, що спірний наказ видано як наслідок проведеного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з дорожньо-колійним робітником [PERSON] 17.07.2020р., що зафіксовано в Акті № 3 спеціального розслідування нещасного випадку від 19.08.2020р. Разом з тим, у вказаному акті спеціального розслідування нещасного випадку, серед іншого, вказано обставини та механізм настання нещасного випадку та отримання потерпілим травм (тілесних ушкоджень). Так, потерпілий отримав від майстра шляхового [PERSON] наряд на виконання робіт з доставки залізобетонних шпал до місця їх вивантаження. Також зазначено, що потерпілий здійснював вивантаження шпал вручну за допомогою ломів. В момент падіння потерпілий стояв на платформі - безпосередньо на верхній кромці залізобетонних шпал на відстані 1,10 м від землі і під час вивантаження остання шпала другого ярусу, на якій стояв потерпілий посунулась і впала разом з потерпілим. Відповідно до Робочої інструкції РІ № 41.07.05.03-2017 дорожньо-колійного робітника (4-го розряду) виробничої дільниці з помелу, переробки та вантаження солі виробничої одиниці рудника № 1, 3 від 31.03.2017р. до обов`язків і завдань дорожньо- колійного робітника (4-го розряду) виробничої дільниці з помелу, переробки та вантаження солі виробничої одиниці рудника № 1, 3 не належить ані виконання робіт з доставки залізобетонних шпал, ані виконання робіт з їх розвантаження (вивантаження). В п.2.19 вказаної інструкції зазначено, що дорожньо-колійний робітник (4-го розряду) виробничої дільниці з помелу, переробки та вантаження солі виробничої одиниці рудника № 1, 3 у випадку виробничої необхідності, за дорученням особи технічного нагляду дільниці (начальника, заступника начальника або майстра) виконує обов`язки, не обумовлені робочою інструкцією. До прав вказаного робітника належить, зокрема, доповідати керівництву ділянки про усі виявлені недоліки в роботі; не допускати виробництво робіт з порушенням законів України і нормативних документів контролюючих органів; вимагати від керівництва підприємства сприяння у виконанні своїх службових обов`язків. Шляховий майстер [PERSON] за будь-яких умов не мав права видавати потерпілому наряд з виконання робіт щодо доставки та розвантажена залізобетонних шпал, тим більше вручну, а сам потерпілий мав право відмовитись від виконання таких робіт, якщо вони є небезпечними для його здоров`я. Якщо ж потерпілий вважав за можливе ці роботи виконувати, то мав це здійснювати з дотриманням нормативних актів про охорону праці. Між тим, сам потерпілий вважав за можливе виконувати відповідні роботи та жодних зауважень з приводу їх небезпечності, не ознайомлення його з певними інструкціями, технологічними картами щодо їх виконання тощо як до початку виконання робіт так і під час їх виконання не висловлював. В силу прямих положень законодавства дорожньо-колійний працівник (в даному випадку - потерпілий) за будь-яких умов не мав права вручну проводити розвантаження залізобетонних шпал, а шляховий майстер - надавати йому відповідний наряд. У зв`язку з цим безперечною причиною настання нещасного випадку слід визнати порушення потерпілим та шляховим майстром Правил безпеки праці під час виконання робіт у колійному господарстві в частині виконання робіт з перевищенням власних повноважень та у непередбачений спосіб за наявності як прямої заборони такого так і прямої можливості відмовитись від цього. Між тим, вина позивача у настанні вказаного нещасного випадку, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між будь-якими його діями чи бездіяльністю та настанням цього нещасного випадку в акті розслідування хоча й зазначена, проте будь-яким чином не обґрунтована, а висновок комісії з розслідування нещасного випадку в цій частині зводиться лише до звичайної констатації факту без наведення будь-якого обґрунтування, вказівки на прояви вини та її складові, будь-якого аналізу (а не простого переліку) подій та їх конкретного зв`язку з діями чи бездіяльністю позивача, зокрема (але не виключно), без зазначення того, яким чином дії чи бездіяльність позивача спричинили виконання потерпілим заборонених йому робіт у непередбачений спосіб, на виконання яких він добровільно та самостійно погодився всупереч наведеним вище прямим вказівкам щодо безпеки праці під час виконання робіт у колійному господарстві та саме виконання яких і спричинило настання нещасного випадку. В частині встановлення вини позивача акт розслідування носить формальний, а не конкретно визначений характер, а тому в цій частині не може вважатись достатнім доказом вини позивача. Попри відповідні посилання в акті розслідування та спірному наказі, під час навантаження та розвантаження шпал наявність технологічних карт передбачена лише у разі розвантаження шпал, просочених антисептиками, з піввагонів, якщо вони завантажені навалом, що прямо визначено в п.7.4.6 Правил. Однак, розвантаження шпал, просочених антисептиками та завантажених навалом, з піввагонів в даному випадку не здійснювалось. Інших випадків необхідності наявності технологічних карт під час виконання навантажувально-розвантажувальних робіт розділ 7 Правил не містить. Отже, в порушення ст. 147 КЗпП України підстави для накладення на позивача дисциплінарного стягнення не було. Крім того зазначив, що неправомірними діями відповідача, який, порушивши вимоги норм законодавства, вчинив незаконне та безпідставне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, позивачу завдано також моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з протиправною поведінкою роботодавця відносно нього як працівника. Зазначені моральні страждання полягають у виникненні та тривалості у позивачі неприємних тяжких відчуттів, за яких він наразі переживає емоційний дискомфорт та стрес, що викликано незаконними діями відповідача, які завдали позивачу душевних страждань, яких він зазнає у зв`язку з безпідставним накладенням на нього стягнення, що підсилюється триваючим характером даного порушення, а також викликало в позивачі відчуття глибокої образи та незахищеності від незаконної поведінки роботодавця. Водночас допущені відповідачем порушення вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя в частині вчинення додаткових дій та заходів матеріальних і часових витрат та емоційного навантаження для відновлення своїх порушених прав та відновлення свого попереднього становища у сфері праці. З урахуванням наведених обставин, враховуючи характер допущеного відповідачем порушення трудового законодавства, дотримуючись балансу інтересів обох сторін, застосовуючи принцип справедливості, позивач вважає за необхідне визначити завдаю йому моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 січня 2021 року до участі у справі залучено третю особу - Головне Управління Держпраці у Донецькій області. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2021 року у справі замінено третю особу - Головне управління Держпраці у Донецькій області на Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці. Закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача Гуревич М.Г. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача - ДП «Артемсіль» Сорока І.В. в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без участі представника за наявними у справі матеріалами. Згідно наданого представником відповідача відзиву на позовну заяву зазначено, що вимоги [PERSON] є необґрунтованими і невідповідними чинному законодавству України. Так, згідно зі Статутом підприємства управління діяльністю підприємства здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається законодавством та Статутом. Органами управління підприємством є директор та наглядова рада, яка до теперішнього часу не утворена. Відповідно до Наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 48-п від 04.03.2020 р., органом, який являється уповноваженим органом управління підприємства, з 06.03.2020 р. [PERSON]. призначений виконувачем обов`язків директора ДП «Артемсіль». Згідно з п. 7.4 Статуту директор відповідно до покладених на нього завдань, видає від імені підприємства довіреності на вчинення відповідних правочинів, здійснює розподіл функціональних обов`язків між працівниками підприємства, уживає заходів для їх заохочення та накладає дисциплінарні стягнення, приймає відповідно до законодавства рішення про притягнення до матеріальної та дисциплінарної відповідальності працівників підприємства. Зазначені повноваження, відповідно до діючого законодавства, а саме ст. 246 ЦК України, делеговані першому заступнику директора Кубарю С.Е . У відповідності до п. 1 ст. 202 ЦК України наказ підприємства - це його внутрішній акт, який за своєю суттю має ознаки правочину. Звідси, 03.08.2020 р. ДП «Артемсіль» в особі виконуючого обов`язки директора [PERSON]., який діє на підставі Статуту підприємства і наказу № 48-п від 04.03.2020 р. Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, видало довіреність якою уповноважило першого заступника директора Кубаря С.Е. підписувати всі накази щодо режиму роботи, про зупинку рудників (виробничих одиниць), про встановлення доплат і надбавок, про внесення змін до штатних розписів виробничих одиниць, про заохочення працівників, про внесення змін і доповнень до посадових інструкцій і стандарти підприємства, про введення в дію посадових інструкцій і стандартів підприємства, про заохочення працівників за виконання особливо важливого завдання, про зниження премії, про підвищення премії, про виплату матеріальної допомоги жінкам, які перебувають у частково оплачуваній відпустці по догляду за дітьми до 3-х років, про виплату одноразової допомоги при виході на пенсію, про виплату премії, про виплату винагород за підсумками роботи за квартал, рік, вислугою років, матеріальної допомоги на оздоровлення, про атестацію робочих місць, про призначення бригадирів, про затвердження, введення, перегляд норм виробітку, про зміну системи оплати праці, про скорочення чисельності, про роботу у вихідний, святковий день, про запровадження підсумованого обліку відпрацьованого часу, про зміну тарифних ставок, окладів, посадові інструкції, положення про виробничі одиниці і структурні підрозділи, робочі інструкції, штатні розписи та переліки змін до них, списки працівників підприємства на виплату винагород, колективний договір, зміни та доповнення до нього, структуру підприємства, службові записки, клопотання керівників виробничих одиниць, структурних підрозділів, положення про преміювання, накази загальні, по прийому, переведенню і звільненню працівників, видачі різних довідок, звітів та інших локальних актів і документів підприємства, передбачених п. 7.4. Статуту, а також, укладати договори від імені підприємства з усіма фізичними і юридичними особами, за всіма видами договорів, в тому числі укладати договори на відкриття і закриття всіх видів банківських рахунків в державних і комерційних банках України, розпоряджатися коштами на рахунках, підписувати і отримувати розрахункові та інші документи, а також здійснювати інші дії, пов`язані з виконанням цього доручення. Повноваження за цією довіреністю також поширюються і на період виконання, відповідно до виданого на підприємстві наказу, Кубарем С.Е. обов`язків директора. Таким чином, відповідно до довіреності та згідно зі Статутом підприємства наказ, виданий ДП «Артемсіль» від 06.10.2020 р. № 383 «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами спеціального розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» в межах повноважень Кубаря С.Е. та у відповідності до положень КЗпП України. 17 липня 2020 р. о 05 годині 15 хвилин з [PERSON] дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3 ДП «Артемсіль» на території підприємства, стався нещасний випадок з тяжким наслідком. Тілесні ушкодження дорожньо-колійний робітник [PERSON] отримав під час виконання робіт з доставки залізобетонних шпал до місця їх вивантаження, відповідно до отриманого наряду від майстра шляхового. Вивантажування відбувалося вручну методом кантування шпали з обох кінців за допомогою ломів на край платформи та скидання шпал на землю. Під час вивантаження передостанньої шпали другого ярусу, вона посунулася і почала падати з платформи разом із [PERSON] , в результаті чого шпала впала на його ліву ногу. У період з 20.07.2020 р. по 20.08.2020 р. комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку, створеною наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 20 липня 2020 р. № 210-СР, було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком. За результатами проведення розслідування складено Акт № 3 від 20 серпня 2020 р. за формою Н-1/П. Відповідно до акту основними та супутніми причинами настання нещасного випадку слугували: технічна недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки в частині розвантаження шпал вручну без застосування вантажопідіймальних механізмів; незадовільний технічний стан засобів виробництва в частині застосування незареєстрованої залізничної платформи, переобладнаної з дрезини, яка не підлягає експлуатації в якості рухомого складу; неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію, виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування тощо, відсутність технологічної карти на виконання навантажувально-розвантажувальних робіт та переміщення залізобетонних шпал, неякісне розроблення, недосконалість інструкцій з охорони праці або їх відсутність, відсутність інструкції з охорони праці під час виконання навантажувально-розвантажувальних робіт; невиконання посадових обов`язків. Згідно з п. 8 зазначеного Акту встановлено, що [PERSON] , заступник з охорони праці директора рудника № 1, 3 допустив порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, а саме - не проконтролював наявність інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення залізобетонних шпал, чим порушив п. 3.6, 3.7, 3.18 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3». 07.09.2020 р. за № 06.3-13-3/5903/20 Головне управління Держпраці у Донецькій області винесло та надіслало на адресу ДП «Артемсіль» подання, відповідно до якого вважає за необхідне розглянути питання щодо відповідності займаній посаді заступника директора з охорони праці рудника № 1, 3 ДП «Артемсіль» [PERSON] . Про результати розгляду подання Держпраці вимагало підприємство проінформувати в місячний термін з дня його отримання. Згідно службової записки від 20.09.2020 р., з метою встановлення обставин вини, наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушеннями або неналежним виконанням покладених на позивача посадових обов`язків, 22.09.2020 р. заступник директора з охорони праці рудника № 1, 3 ДП «Артемсіль» [PERSON]. на ім`я в.о. директора ДП «Артемсіль» [PERSON]. надав пояснювальну записку. 06.10.2020 р. за № 383 ДП «Артемсіль» видало наказ «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» відповідно до якого, заступнику з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] за порушення вимог п. 3.6, 3.7, 3.18 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3» оголошено догану, зменшено розмір нарахованої премії за жовтень на 100%, зменшено розмір винагороди за вислугу років на 50 % та позбавлено повністю винагороди за загальні результати роботи за підсумком року. Питання порядку визначення строку виявлення дати проступку з якої починається відрахування місячного терміну накладання дисциплінарного стягнення прямо законодавством не врегульовані. Звідси, вважає що початок перебігу місячного строку для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності починається з 22.09.2020 р., тоді коли роботодавець зміг об`єктивно встановити наявність або відсутність вини в діях або бездіяльності працівника, тобто тоді, коли позивач, ознайомившись з Актом № 3 від 20.08.2020 р. зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3 [PERSON] за Формою Н-1/П, надав пояснення. Більш того, 17.07.2020 р. позивач на підставі ч. 1 ст. 272 КК України за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь- якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, є фігурантом кримінального провадження за № 12020050150001306, яке до теперішнього часу не закрито. З огляду на це, можна зробити висновок, що коли за порушення трудової дисципліни стосовно працівника було порушено кримінальну справу до закінчення шестимісячного строку з дня вчинення працівником правопорушення, а згодом цю справу було закрито з підстав, передбачених нормами кримінально-процесуального законодавства, цього працівника можна притягнути до дисциплінарної відповідальності за умови наявності в його діяннях ознак дисциплінарного проступку та за умови, що період часу з дня вчинення ним правопорушення і до дня порушення стосовно нього кримінальної справи та з дня закриття цієї справи і до дня застосування до цього працівника дисциплінарного стягнення сумарно становить не більше шести місяців. Також зазначив, що відповідно до подання, Головне управління Держпраці у Донецькій області вважало за необхідне розглянути питання щодо відповідності займаній посаді [PERSON] , проте ДП «Артемсіль» згідно з наказом «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» № 383 від 06.10.2020 р. оголосило лише догану. Таким чином, зважаючи на викладене, вважає, що строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності пропущений не був. Підставою для накладання дисциплінарного стягнення стали складений 20.08.2020 р. Акт № 3 спеціального розслідування нещасного випадку, Подання Головного Управління Держпраці у Донецькій області № 06.3-13-35903/20 від 07.09.2020 р., службова записка від 20.09.2020 р., пояснювальна записка [PERSON] від 22.09.2020 р. Акт № 3 спеціального розслідування підписаний всіма членами комісії без виключень та окрема думка жодним членом комісії не надавалась, що виключає можливість ставити під сумніви правомірність складання акту. Крім того, у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві з матеріалами спеціального розслідування належним чином був повідомлений і ознайомлений потерпілий [PERSON] , у котрого, також, не виникло жодних зауважень до роботи комісії чи результатів розслідування. Також 21.09.2020 р. позивач був ознайомлений з Актом спеціального розслідування та порушеннями, що були виявлені відносно нього, та документами, що підтверджували дані обставини. Проте не звертався до керівництва ДП «Артемсіль» та/або до органів прокуратури з будь-якими заявами щодо необхідності оскарження висновків комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку. Згідно висновків розслідування нещасного випадку однією із причин настання нещасного випадку стало невиконання посадових обов`язків [PERSON] , заступником з охорони праці директора рудника № 1, 3, який не проконтролював наявність інструкцій з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення залізобетонних шпал, чим порушив п. 3.6, 3.7, 3.18 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3». З акту спеціального розслідування постає, що комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку встановила: вид події - падіння предметів; причиною настання нещасного випадку - недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки в частині розвантаження шпал вручну без застосування вантажопідіймальних механізмів та неякісне розроблення, недосконалість інструкцій з охорони праці або їх відсутність, а саме - відсутність інструкції з охорони праці під час виконання навантажувально-розвантажувальних робіт та інше. Також комісія зазначила заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам такі як, забезпечити розробку технологічних карт, які регламентують технологічні процеси, пов`язані з будівництвом, демонтажем, реконструкцією споруд і пристроїв колійного господарства, забезпечити розробку інструкцій з охорони праці під час виконання навантажувально-розвантажувальних робіт на залізничному транспорті. Відповідно до Положення про розробку інструкцій, затвердженого Наказом Комітету по нагляду за охороною праці Міністерства праці та соціальної політики України № 9 від 29.01.1998 р., Інструкція є актом з охорони праці підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та видів їх діяльності (далі - підприємство), що містить обов`язкові для дотримання працівниками вимоги з охорони праці при виконанні ними робіт певного виду або за певною професією на всіх робочих місцях, у виробничих приміщеннях, на території підприємства, будівельних майданчиках або в інших місцях, де за дорученням роботодавця чи уповноваженого ним органу (далі - роботодавець) виконуються ці роботи, трудові чи службові обов`язки. Інструкції розробляються на основі нормативно-правових актів з охорони праці, технологічної документації підприємства з урахуванням конкретних умов виробництва та вимог безпеки, викладених в експлуатаційній та ремонтній документації підприємств - виготовлювачів устаткування, що використовується на цьому підприємстві. В розділі II Положення відносно змісту інструкції встановлено, що в інструкціях зазначаються загальні положення щодо охорони праці, організаційні та технічні вимоги безпеки, які визначаються на основі наявних і ймовірних небезпек, які потенційно можуть призвести до травмування, погіршення здоров`я чи смерті людини під час трудової діяльності, завдати шкоди майну або навколишньому середовищу, вимог безпеки до технологічного процесу, виробничого устаткування, інструментів і пристроїв, що застосовуються під час виконання відповідних робіт, а також вимог безпеки, що містяться з експлуатаційній та ремонтній документації і в технологічному регламенті, виявлення небезпечних і шкідливих виробничих факторів, характерних для конкретної професії конкретного виду робіт) як при нормальному проходженні технологічного процесу, так і при відхиленнях від оптимального режиму, визначення заходів та засобів захисту від них, вивчення конструктивних й експлуатаційних особливостей та ефективності використання цих засобів, аналізу обставин і причин найбільш ймовірних аварійних ситуацій, нещасних випадків і професійних захворювань, характерних для конкретної професії (конкретного виду робіт). Розділ «Загальні положення» повинен містити стислу характеристику технологічного процесу та обладнання, що застосовується на цьому робочому місці, цій виробничій дільниці, в цьому цеху, перелік і характеристику основних небезпечних та шкідливих виробничих факторів для цієї професії (цього виду робіт), особливості їх впливу на працівника та інше. Згідно з п. 4 розділу IV зазначеного Положення необхідні інструкції розробляються (переглядаються) безпосередніми керівниками робіт (начальниками виробництва, цеху, дільниці, відділу, лабораторії та інших підрозділів підприємства), які є відповідальними за своєчасне їх виконання. Проте, відповідно до п. 5 здійснення систематичного контролю за своєчасним розробленням нових і відповідністю діючих інструкцій вимогам законодавства, їх періодичним переглядом та своєчасним внесенням змін і доповнень до них, надання відповідної методичної допомоги розробникам та організація забезпечення їх текстами нормативно-правових актів з охорони праці, стандартів та інших нормативно-технічних та організаційно-методичних документів з охорони праці покладаються роботодавцем на службу охорони праці підприємства, у даному випадку на заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] . Відповідно до п. 1.8.6 Інструкції № 5-ДППНС з охорони праці для дорожньо-колійного робітника (затверджена наказом директора рудника № 1, 3 за № 248 від 03.12.2019 р.) зазначено, що дорожньо-колійний робітник повинен знати організацію та технологію робіт при ремонті рейкових колій. Таким чином, визначено операцію, яку може виконувати дорожньо-колійний робітник - ремонт рейкових колій. У п. 1.9 зазначеної інструкції визначено, що при виконанні робіт на дорожньо-колійного робітника може впливати наступний небезпечний фактор, як падіння предметів. Проте, в інструкції при опису операції «заміна шпал» відсутня стисла характеристика технологічного процесу, відомості щодо безпечної організації праці при заміні шпал, правила поводження з вихідними матеріалами, експлуатації механізмів при доставці шпал до місця виконання робіт, не визначено прийоми та методи безпечної доставки шпал, вимоги безпеки під час вантажно-розвантажувальних робіт і транспортуванні вантажу шпал, рейок, інструментів), особливості організації праці та технологічних процесів дорожньо-колійного робітника при виконанні цієї роботи, відомості про прийоми та методи безпечного виконання робіт при заміні шпал. Також не визначено при виконанні яких робіт на дорожньо-колійного робітника може впливати небезпечний фактор, як падіння предметів та заходи безпеки під час виконання таких робіт. Звідси вважає, що невиконання позивачем посадових обов`язків заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3 в подальшому призвело до настання нещасного випадку. Щодо відсутності позивача на робочому місці в день настання нещасного випадку зазначив, що згідно протоколу опитування свідків нещасного випадку, комісія встановила, що роботи по заміні дерев`яних шпал на залізобетонні проводились з 2019 року, перша партія шпал надійшла у травні 2019 року, друга - у червні 2019 року. Тобто, роботи по заміні, в день остання нещасного випадку, проводилися не вперше, а з 2019 року. Згідно з п. 2 розділу VI Положення про розробку інструкцій з охорони праці, інструкції переглядаються до настання строків (для робіт з підвищеною небезпекою - 1 раз у 3 роки), а саме у разі зміни технологічного процесу або умов праці, впровадження нових технологій, нових видів устаткування, машин, механізмів, матеріалів, апаратури, пристроїв, інструментів та видів енергії тощо, інструкція переглядається до впровадження зазначених змін. Роботи вперше проводилися у червні 2019 року, а інструкція з охорони праці для дорожньо-колійного робітника затверджена - 03.12.2019 р., але в неї всупереч вимогам відсутні заходи безпеки при використанні залізобетонних шпал, проте дана інструкція погоджена позивачем. Як вбачається, одним із чинників настання нещасного випадку виявилося тривале порушення посадових обов`язків заступником з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] , яке в результаті мало тяжкі наслідки. Таким чином, відсутність з червня 2019 року інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення залізобетонних шпал, а також відсутність заходів безпеки при використанні залізобетонних шпал в інструкції з охорони праці для дорожньо-колійного робітника ніяким чином не має відображення відносно того, до в день настання нещасного випадку позивач був відсутній на робочому місці. Також вважає, що позивачем жодним чином не доведено наявність шкоди, протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та шкодою. Таким чином, зважаючи на викладене, просить суд відмовити позивачу в стягненні моральної шкоди в повному обсязі. Зауважив, що при застосуванні догани, як дисциплінарного стягнення, відповідачем заповідно до вимог чинного трудового законодавства враховано ступінь тяжкості зчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, та попередню роботу працівника. При обранні виду стягнення позивачу, відповідачем було враховано наведене та застосовано до нього менш суворий захід стягнення, передбачений статтею 147 КЗпП України та згідно складеного Головним Управлінням Держпраці у Донецькій області Поданням щодо розгляду питання відповідності займаній посаді позивача - лише оголошено догану. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] було видано в межах чинного законодавства, з врахуванням наведених обставин, тобто за результатами спеціального розслідування, наявності пояснень позивача, без пропуску строків, передбачених ст. 148 КЗпП України. З урахуванням наведених обставин, просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи - Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати у відсутність представника, врахувати їх позицію, викладену раніше у заявах. Так, згідно письмових пояснень, наданих представником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці зазначено, що 17 липня 2020 року дійсно мав місце нещасний випадок, який стався на ДП «Артемсіль» за участю потерпілого [PERSON] . Внаслідок цієї події було створено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідками, за результатами якого 20.08.2020 року складено Акт № 3. Східне управління вважає дії відповідача щодо притягнення заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] правомірними, що були проведені з додержанням вимог чинного законодавства України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] з 30.01.2003 року працює на Державному підприємстві «Артемсіль» заступником з охорони праці директора рудника № 1, 3, що підтверджується копією трудової книжки (т.1 а.с.9-17). Відповідно до копії посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3, яка затверджена заступником директора ДП «Артемсіль» [PERSON] , в ній прописані загальні положення, функції, обов`язки, права, відповідальність та взаємозв`язки за посадою (т.1 а.с.43-45). 17 липня 2020 року на Державному підприємстві «Артемсіль» стався нещасний випадок, внаслідок якого дорожньо-колійний робітник [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Внаслідок вказаної події комісію, утвореною Головним управлінням Держпраці у Донецькій області, складено Акт № 3 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 17 липня 2020 р. о 05 год. 15 хв. на Державному підприємстві «Артемсіль» (т.1 а.с.34-40). Згідно вказаного акту 17 липня 2020 року дорожньо-колійний робітник [PERSON] вийшов на роботу в першу зміну (графік роботи з 4 г. 00 хв. до 12 г. 30 хв.), переодягнувся у спецодяг та спецвзуття та о 03 г. 45 хв. отримав наряд від майстра шляхового [PERSON] на виконання робіт з доставки залізобетонних шпал до місця їх вивантаження у складі ланки з п`яти осіб. Старший ланки - дорожньо-колійний робітник [PERSON] . О 5 г. 00 хв. під вивантаження на колію № 10 було подано залізничну платформу з залізобетонними шпалами типу СБ 3-0. Шпали було укладено на вісі платформи у дві пачки по три яруси у кожній за допомогою вантажопідіймального автомобільного крану 16.07.2020 р. у місці їх зберігання біля вагової рудника бригадою у такому ж складі. Яруси шпал перекладені дерев`яними брусками. До виконання роботи [PERSON] приступив разом із дорожньо-колійним робітником [PERSON] . Вивантаження відбувалося вручну методом кантування шпали з обох кінців за допомогою ломів на край платформи та скидання шпал на землю. Під час вивантаження передостанньої шпали другого ярусу [PERSON] лівою ногою став на останню шпалу другого ярусу, яка посунулася і почала падати з платформи разом із [PERSON] та [PERSON] . В результаті спочатку впав [PERSON] , на його ліву ногу впала шпала. [PERSON] теж впав на землю, але зміг згрупуватися і підвестися. Тілесних ушкоджень [PERSON] не отримав і намагався прибрати шпалу з ноги [PERSON] . Підняти шпалу самостійно [PERSON] не зміг, тому покликав на допомогу. Складач поїздів [PERSON] , дорожньо-колійний робітник [PERSON] , дорожньо-колійний робітник [PERSON] зняли шпалу з ноги потерпілого. Дорожньо-колійний робітник [PERSON] викликав медичну сестру рудника [PERSON] , яка доповіла про нещасний випадок диспетчеру гірничому [PERSON] . О 05 г. 25 хв. [PERSON] викликав швидку медичну допомогу. О 6 г. 20 хв. постраждалого було доставлено до КНП «БЛІЛ м. Бахмут», де встановлено попередній діагноз та надано медичну допомогу. В момент настання нещасного випадку майстер шляховий знаходився на ваговій рудника разом із головним інженером Єфимовичем М.Л . Про настання нещасного випадку було повідомлено начальнику дільниці Печенюку В.Л. , директору рудника № 1, 3 Скрипнику Д.І. , заступнику з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] , заступнику директора з охорони праці [PERSON] . До осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, зокрема, віднесли [PERSON] , заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3, який не проконтролював наявність інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення залізобетонних шпал, чим порушив п.3.6, 3.7, 3.18 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3», затвердженої заступником директора з фінансових питань ДП «Артемсіль» 19.04.2017 р. З даним актом позивач ознайомлений 21.09.2020 року, що підтверджується його підписом у листі ознайомлення посадових осіб за Формою Н-1/П (т.1 а.с.93). Згідно табелів обліку використання робочого часу за липень 2020 року [PERSON] 17.07.2020 року мав вихідний день через скорочений робочий тиждень (т.1 а.с.41-42). 07.09.2020 р. Головне управління Держпраці у Донецькій області направило на адресу ДП «Артемсіль» подання, відповідно до якого доручило в місячний термін з дня його отримання розглянути питання щодо відповідності займаній посаді заступника директора з охорони праці рудника № 1,3 ДП «Артемсіль» [PERSON] (т.1 а.с.94-95). Згідно службової записки, складеної 20.09.2020 року в.о. начальника відділу з ОПР Сорокою І.В., останній з метою встановлення обставин вини, наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушеннями або неналежним виконанням покладених на даних працівників трудових обов`язків, згідно вимог ст. 148, 149 КЗпП України, просив вирішити питання щодо можливості притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , Печенюка В.Л. , Подзерки В.П. , Алатка В.М. , [PERSON] , Єфимовича М.Л. та [PERSON] (т.1 а.с.98). 22.09.2020 року [PERSON] надав в.о. директора ДП «Артемсіль» Фіоктістову В.В. пояснювальну записку, згідно якої зазначив, що відповідно до вимог п.11 р.15 «Правил охорони праці під час дроблення і сортування, збагачення корисних копалин і огрудкування руд та концентратів» організація та проведення ремонтів обладнання здійснюють за вимогами НПАОП 27.1-1.06-08 (далі НПАОП). Згідно п.9 р.2 НПАОП має право розробити свої стандарти (СТП), що визначають порядок та оформлення ремонтної документації. В п.1 р.2 НПАОП щодо розробки ремонтно-технологічної документації в штатному розкладі підприємства, що виконує ремонтні роботи, повинні бути спеціально підготовленні працівники, які входять до складу технологічних бюро або відділів. Ремонтно-технологічна документація повинна містити: технологічну карту, технологічну записку, технологічну схему (етапи ремонту), графік виконання робіт, альбоми пристосувань, інструменту, що застосований, засоби підмащування, альбом строповки вантажів, плакати з безпечного виконання робіт. Технічної наради в зв`язку з переходом з дерев`яних шпал на залізобетонні шпали на руднику не проводилось. Відсутність відділу по розробки технологічної документації спровокувало на відсутність технологічних карт, відсутні карти, в результаті чого не можливо розробити інструкції з охорони праці так як не відома технологія ремонту залізничного полотна. Майстер на начальник ДППНС не мають спеціального навчання по розробки технічної документації (т.1 а.с.97). 01.10.2020 року був складений акт, згідно якого зазначено, що заступнику з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] було запропоновано ознайомитися під підпис з поданням Головного управління Держпраці у Донецькій області за № 06.3-13-3/5903/20 від 07.09.2020 року. [PERSON] від ознайомлення з поданням під підпис та від надання пояснень відмовився (т.1 а.с.96). Наказом № 383 від 06.10.2020 року «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами спеціального розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3», який підписано першим заступником директора С. Кубарем, за порушення вимог п. 3.6, п. 3.7, п. 3.18 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3», затвердженої заступником директора з фінансових питань ДП «Артемсіль» 19.04.2017 р., заступнику з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] вирішено оголосити догану, зменшити розмір нарахованої премії за жовтень на 100%, зменшити розмір винагороди за вислугу років на 50% та позбавити повністю винагороди за загальні результати роботи за підсумком року (т.1 а.с.18, 19). Згідно п. 8 вказаного наказу Голові атестаційної комісії під час проведення чергової атестації працівників доручено розглянути питання відповідності займаним посадам директора рудника № 1, 3 Скрипника Д.І. , заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] , провідного інженера з транспорту (ревізора з безпеки руху) відділу логістики Алатка В.М. , головного інженера рудника № 1, 3 Єфимовича М.Л. , головного механіка рудника № 1, 3 Подзерки В.П. , майстра шляхового [PERSON] , начальника ВДППНС рудника № 1, 3 Печенюка В.Л . Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 04.03.2020 року № 48-п [PERSON]. призначено виконувачем обов`язків директора державного підприємства «Артемсіль» з 06 березня 2020 року (т.1 а.с.129). Згідно довіреності № 27/10-01-40 від 03.08.2020 року, виданою виконуючим обов`язки директора ДП «Артемсіль» [PERSON]. , першого заступника директора Кубаря С.С. уповноважено, зокрема, підписувати накази загальні, по прийому, переведенню і звільненню працівників, видачі різних довідок, звітів та інших локальних актів і документів підприємства, передбачених п.7.4 Статуту (т.1 а.с.131). Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 05.08.2020 року № 149-п [PERSON]. звільнений з посади виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Артемсіль» 05 серпня 2020 року, на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України (т.1 а.с.130). Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.08.2020 року № 155-п [PERSON] призначено виконуючим обов`язки директора державного підприємства «Артемсіль» з 13 серпня 2020 року (т.2 а.с.56). Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.10.2020 року № 185-п [PERSON] звільнений з посади виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Артемсіль» 12 жовтня 2020 року, за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України (т.2 а.с.57). Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 13.10.2020 року № 190-п [PERSON] призначено виконуючим обов`язки директора державного підприємства «Артемсіль» з 13 жовтня 2020 року (т.1 а.с.133). Згідно Наказу ДП «Артемсіль» № 330 від 26.08.2020 року директорам рудників № 1, 3; 4, 7, 8 Скрипнику Д.І. , Волошину А.А. , Панькову А.А. , Єщенку С.А. , начальникам РБУ, ДАТЦ Трилевському А.О. , Панькову А.І. доручено, зокрема, обставини та причини нещасного випадку довести до відома усіх працівників підприємства при видачі нарядів на виконання робіт. Термін - 31.08.2020 р. Контроль за виконанням даного наказу покладено на заступника директора з охорони праці [PERSON] (т.1 а.с.168). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона очолює службу з охорони праці на ДП «Артемсіль», заступники з охорони праці директорів рудників їй підпорядковуються згідно їх посадових інструкцій. За результатами спеціального розслідування нещасного випадку, який мав місце у серпні 2020 року, встановлено винних осіб, серед яких є [PERSON] , який не проконтролював наявність інструкцій з охорони праці та технологічних карт на виконання навантажувально-розвантажувальних робіт на залізничному транспорті. Зазначила, що розробка інструкції з охорони праці покладена на керівника. Згідно Положення про розробку інструкцій з охорони праці, затвердженого Мінсоцполітики, [PERSON] повинен надавати методичну допомогу керівнику під час розробки інструкцій, узгоджувати, перевіряти їх наявність. Бабенко був обізнаний про заміну дерев`яних шпал на залізобетонні з червня 2019 року. Якщо б в інструкціях були прописані безпечні умови праці можливо б було уникнути нещасного випадку, під час якого на підприємстві була тільки інструкція з охорони праці дорожньо-колійного працівника, інструкції про виконання робіт з переміщення залізобетонних шпал не було. Ці роботи потерпілим [PERSON] виконувались вручну. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав. Відповідно до ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. На власника або уповноважений ним орган покладається систематичне проведення інструктажу (навчання) працівників з питань охорони праці, протипожежної охорони. Статтею 160 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган покладається постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці. Згідно з ч.1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. За змістом п.7.2 - 7.4 Статуту ДП «Артемсіль» органами управління Підприємства є директор та наглядова рада (т.1 а.с.20-33). Управління підприємством відповідно до повноважень, визначених законодавством та Статутом, здійснюється директором, який призначається на посаду наглядовою радою Підприємства шляхом укладення контракту. Директор відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого: призначає на посади працівників Підприємства, крім заступників директора, які призначаються на посади Директором підприємства за погодженням з Уповноваженим органом управління; приймає відповідно до законодавства рішення про притягнення до матеріальної та дисциплінарної відповідальності працівників Підприємства. На період відсутності директора тимчасове виконання обов`язків керівника Підприємства покладається на одного із заступників директора згідно з наказом. Згідно з п. 7.4 Статуту ДП «Артемсіль» директор відповідно до покладених на нього завдань, видає від імені підприємства довіреності на вчинення відповідних правочинів, здійснює розподіл функціональних обов`язків між працівниками підприємства, уживає заходів для їх заохочення та накладає дисциплінарні стягнення, приймає відповідно до законодавства рішення про притягнення до матеріальної та дисциплінарної відповідальності працівників підприємства. Зазначені повноваження були делеговані першому заступнику директора Кубарю С.Е. 03.08.2020 р. за № 27/10-01-40 ДП «Артемсіль» в особі виконуючого обов`язки директора [PERSON]., який діє на підставі Статуту підприємства і наказу № 48-п від 04.03.2020 р. Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, видало довіреність якою уповноважило першого заступника директора Кубаря С.Е. підписувати всі накази щодо режиму роботи, про зупинку рудників (виробничих одиниць), про встановлення доплат і надбавок, про внесення змін до штатних розписів виробничих одиниць, про заохочення працівників, про внесення змін і доповнень до посадових інструкцій і стандарти підприємства, про введення в дію посадових інструкцій і стандартів підприємства, про заохочення працівників за виконання особливо важливого завдання, про зниження премії, про підвищення премії, про виплату матеріальної допомоги жінкам, які перебувають у частково оплачуваній відпустці по догляду за дітьми до 3-х років, про виплату одноразової допомоги при виході на пенсію, про виплату премії, про виплату винагород за підсумками роботи за квартал, рік, вислугою років, матеріальної допомоги на оздоровлення, про атестацію робочих місць, про призначення бригадирів, про затвердження, введення, перегляд норм виробітку, про зміну системи оплати праці, про скорочення чисельності, про роботу у вихідний, святковий день, про запровадження підсумованого обліку відпрацьованого часу, про зміну тарифних ставок, окладів, посадові інструкції, положення про виробничі одиниці і структурні підрозділи, робочі інструкції, штатні розписи та переліки змін до них, списки працівників підприємства на виплату винагород, колективний договір, зміни та доповнення до нього, структуру підприємства, службові записки, клопотання керівників виробничих одиниць, структурних підрозділів, положення про преміювання, накази загальні, по прийому, переведенню і звільненню працівників, видачі довідок, звітів та інших локальних актів і документів підприємства, передбачених п. 7.4. Статуту, а також, укладати договори від імені підприємства з усіма фізичними і юридичними особами, за всіма видами договорів, в тому числі укладати договори на відкриття і закриття всіх видів банківських рахунків в державних і комерційних банках України, розпоряджатися коштами на рахунках, підписувати і отримувати розрахункові та інші документи, а також здійснювати інші дії, пов`язані з виконанням цього доручення. Таким чином, відповідно до зазначеної довіреності та згідно зі Статутом підприємства, наказ виданий Державним підприємством «Артемсіль» від 06.10.2020 р. № 383 «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами спеціального розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» було в межах повноважень Кубаря С.Е . Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Недотримання працівником умов трудового договору та правил внутрішнього трудового розпорядку є порушенням трудової дисципліни. Згідно положень ст. 147 КЗпП України порушення трудової дисципліни це невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення, якими є догана і звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (стаття 147 КЗпП України). Чинним законодавством порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За змістом положень статей 147-1, 149 КЗпП України, статті 81 ЦПК України у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. Для притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна сукупності таких умов: конкретний факт порушення (дія чи бездіяльність); порушення стосується лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; з моменту виявлення порушення до накладення дисциплінарного стягнення минуло не більше місяця. За змістом спірного наказу його видано як наслідок спеціального розслідування нещасного випадку, який стався 17.07.2020 року з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3 [PERSON] . Акт № 3 спеціального розслідування вказаного нещасного випадку складено 19.08.2020 року та затверджено 20.08.2020 року. У п.9 вказаного акту наведено перелік заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та визначено строк їх виконання - до 31.08.2020 року та визначено їх виконавця - в.о. директора ДП «Артемсіль» [PERSON]. Відповідно до п.45 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 337 від 17.04.2019 р., роботодавець, серед іншого, зобов`язаний організувати друкування, тиражування та формування протягом п`яти робочих днів після затвердження актів за формою Н-1 необхідної кількості копій матеріалів розслідування (спеціального розслідування) разом з актами за формою Н-1, їх прошиття та нумерацію, а також видати протягом двох робочих днів після затвердження актів за формою Н-1 наказ про вжиття запропонованих комісією (спеціальною комісією) заходів до запобігання виникненню подібних нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) у визначені в акті за формою Н-1 строки та надати (надіслати) його органам та установам, представники яких брали участь у розслідуванні, у подальшому в письмовій формі інформувати їх про стан вжиття заходів. Позивач вказує, що у п.9 акту наведено перелік заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та визначено строк їх виконання - до 31.08.2020р. та визначено їх виконавця - в.о. директора ДП «Артемсіль» [PERSON]. Всупереч до п.45 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій на виробництві відповідач як роботодавець щонайменш 28.08.2020р. був обізнаний зі змістом Акту № 3 спеціального розслідування вказаного нещасного випадку від 19.08.2020р. та усіма матеріалами цього розслідування (адже в цей строк мав виготовити копії акту та матеріалів розслідування), до того ж про вжиття запропонованих спеціальною комісією заходів до запобігання виникненню подібних нещасних випадків відповідач мав не пізніше 25.08.2020 видати відповідний наказ, строк виконання якого - 31.08.2020 р., однак, дисциплінарне стягнення накладено на позивача лише 6.10.2020 р., тобто більше, ніж через місяць з дня фіксації подій, які відповідач вважає порушеннями, допущеними позивачем. Натомість представник відповідача вказує, що 07.09.2020 р. Головне управління Держпраці у Донецькій області винесло та надіслало на адресу ДП «Артемсіль» подання, відповідно до якого вважало за необхідне розглянути питання щодо відповідності займаній посаді заступника директора з охорони праці рудника № 1, 3 ДП «Артемсіль» [PERSON] . Про результати розгляду подання Держпраці вимагало підприємство проінформувати в місячний термін з дня його отримання. Згідно службової записки від 20.09.2020 р., з метою встановлення обставин вини, наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушеннями або неналежним виконанням покладених на позивача посадових обов`язків, 22.09.2020 р. заступник директора з охорони праці рудника № 1, 3 ДП «Артемсіль» [PERSON]. на ім`я в.о. директора ДП «Артемсіль» [PERSON]. надав пояснювальну записку. 06.10.2020 р. за № 383 ДП «Артемсіль» видало наказ «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» відповідно до якого, заступнику з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] , за порушення вимог п. 3.6, 3.7, 3.18 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3» оголошено догану, зменшено розмір нарахованої премії за жовтень на 100%, зменшено розмір винагороди за вислугу років на 50 % та позбавлено повністю винагороди за загальні результати роботи за підсумком року. Питання порядку визначення строку виявлення дати проступку з якої починається відрахування місячного терміну накладання дисциплінарного стягнення прямо законодавством не врегульовані. Звідси, вважає що початок перебігу місячного строку для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності починається з 22.09.2020 р., тоді коли роботодавець зміг об`єктивно встановити наявність або відсутність вини в діях або бездіяльності працівника, тобто тоді, коли позивач, ознайомившись з Актом № 3 від 20.08.2020 р. зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3 [PERSON] за Формою Н-1/П, надав пояснення. Норма ст. 148 КЗпП України передбачає обчислення місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення з дня виявлення саме проступку як такого. Тобто під виявленням проступку розуміється не лише виявлення факту (певного діяння, події), а й встановлення працівника, який порушив трудові обов`язки, характеру порушення, вини працівника, наявність шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками. Як правило, місячний строк обчислюється з дня закінчення службового розслідування, проведення перевірки тощо. Відповідні правові висновки зроблені у постановах Верховного суду від 07.10.2019 року по справі № 718/801/17 та від 12.05.2020 року по справі № 266/98/17. Як вбачається з матеріалів справи, нещасний випадок з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3 [PERSON] стався 17.07.2020 року, Акт № 3 спеціального розслідування вказаного нещасного випадку складено 19.08.2020 року та затверджено 20.08.2020 року. Надалі 07.09.2020 р. за № 06.3-13-3/5903/20 Головне управління Держпраці у Донецькій області надіслало на адресу ДП «Артемсіль» подання про розгляд питання щодо відповідності займаній посаді заступника директора з охорони праці рудника № 1, 3 ДП «Артемсіль» [PERSON] . З метою встановлення обставин вини, наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушеннями або неналежним виконанням покладених на позивача посадових обов`язків, 22.09.2020 р. заступник директора з охорони праці рудника № 1, 3 ДП «Артемсіль» [PERSON]. на ім`я в.о. директора ДП «Артемсіль» [PERSON]. надав пояснювальну записку. А 06.10.2020 р. за № 383 ДП «Артемсіль» видало наказ «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» відповідно до якого, заступнику з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] оголошено догану. В зв`язку з викладеним, суд вважає, що наказ про дисциплінарне стягнення був виданий з дотриманням строків, передбачених ст.148 КЗпП України. Щодо доведеності застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани суд зазначає про таке. За встановленими правилами, догана оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В наказі обов`язково має бути посилання на відповідний документ, який порушив працівник. Такими документами можуть бути: правила внутрішнього розпорядку підприємства, трудовий договір (контракт), колективний договір, посадова інструкція, інструкція з охорони праці тощо. Згідно з наказом № 383 «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами спеціального розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» в результаті проведення розслідування нещасного випадку було встановлено причини настання нещасного випадку, серед яких - невиконання працівниками посадових інструкцій, зокрема [PERSON] - п.3.6, 3.7, 3.18 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3», яке полягає в тому, що він не проконтролював наявність інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення шпал. Згідно п. 3.6 «Посадової інструкції № ПІ 41.03-2017 заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3» заступник з охорони праці директора рудника № 1, 3 вивчає умови праці і дотримання робітниками вимог нормативно-правових актів на робочих місцях, приймає участь по втіленню більш вдосконалених конструкцій - огороджувальної техніки, забезпечувальних пристроїв та інших засобів захисту; п. 3.7 Інструкції - погоджує, контролює наявність, а також виконання (виробництво) робіт відповідно проектам, технологічним картам і паспортам; п. 3.18 Інструкції - контролює наявність та своєчасний перегляд інструкцій з охорони праці і пожежної безпеки, узгоджує їх. Згідно спірного наказу позивачу ставиться за провину те, що він згідно з указаними пунктами посадової інструкції не проконтролював наявність інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення шпал. Представник відповідача вказує, що здійснення систематичного контролю за своєчасним розробленням нових і відповідністю діючих інструкцій вимогам законодавства, їх періодичним переглядом та своєчасним внесенням змін і доповнень до них, надання відповідної методичної допомоги розробникам та організація забезпечення їх текстами нормативно-правових актів з охорони праці, стандартів та інших нормативно-технічних та організаційно-методичних документів з охорони праці покладаються роботодавцем на службу охорони праці підприємства, у даному випадку на заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] . Так, відповідно до п. 1.8.6 Інструкції № 5-ДППНС з охорони праці для дорожньо-колійного робітника (затверджена наказом директора рудника № 1, 3 за № 248 від 03.12.2019 р.) зазначено, що дорожньо-колійний робітник повинен знати організацію та технологію робіт при ремонті рейкових колій. Таким чином, визначено операцію, яку може виконувати дорожньо-колійний робітник - ремонт рейкових колій. У п. 1.9 зазначеної інструкції визначено, що при виконанні робіт на дорожньо-колійного робітника може впливати наступний небезпечний фактор, як падіння предметів. Проте, в інструкції при опису операції «заміна шпал» відсутня стисла характеристика технологічного процесу, відомості щодо безпечної організації праці при заміні шпал, правила поводження з вихідними матеріалами, експлуатації механізмів при доставці шпал до місця виконання робіт, не визначено прийоми та методи безпечної доставки шпал, вимоги безпеки під час вантажно-розвантажувальних робіт і транспортуванні вантажу шпал, рейок, інструментів), особливості організації праці та технологічних процесів дорожньо-колійного робітника при виконанні цієї роботи, відомості про прийоми та методи безпечного виконання робіт при заміні шпал. Також не визначено при виконанні яких робіт на дорожньо-колійного робітника може впливати небезпечний фактор, як падіння предметів та заходи безпеки під час виконання таких робіт. Звідси вважає, що невиконання позивачем посадових обов`язків заступника з охорони праці директора рудника № 1, 3 в подальшому призвело до настання нещасного випадку. Щодо відсутності позивача на робочому місці в день настання нещасного випадку, а саме - 17.07.2020 р. зазначив, що згідно протоколу опитування свідків нещасного випадку, комісія встановила, що роботи по заміні дерев`яних шпал на залізобетонні проводились з 2019 року, перша партія шпал надійшла у травні 2019 року, друга - у червні 2019 року. Тобто, роботи по заміні, в день настання нещасного випадку, проводилися не вперше, а з - 2019 року. Згідно з п.2 розділу VI Положення про розробку інструкцій з охорони праці, інструкції переглядаються до настання строків (для робіт з підвищеною небезпекою - 1 раз у 3 роки), а саме у разі зміни технологічного процесу або умов праці, впровадження нових технологій, нових видів устаткування, машин, механізмів, матеріалів, апаратури, пристроїв, інструментів та видів енергії тощо, інструкція переглядається до впровадження зазначених змін. Роботи вперше проводилися у червні 2019 року, а інструкція з охорони праці для дорожньо-колійного робітника затверджена - 03.12.2019 р., але в неї всупереч вимогам відсутні заходи безпеки при використанні залізобетонних шпал, проте дана інструкція погоджена позивачем. Вказує, що одним із чинників настання нещасного випадку виявилося тривале порушення посадових обов`язків заступником з охорони праці директора рудника № 1, 3 [PERSON] , яке в результаті мало тяжкі наслідки. Таким чином, відсутність з червня 2019 року інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення залізобетонних шпал, а також відсутність заходів безпеки при використанні залізобетонних шпал в інструкції з охорони праці для дорожньо-колійного робітника ніяким чином не має відображення відносно того, до в день настання нещасного випадку позивач був відсутній на робочому місці. В ході судового розгляду на підтвердження та перевірку позиції сторони відповідача у відповідача були витребувані: Інструкція № 5-ДППНС з охорони праці для дорожньо-колійного робітника (затверджена наказом директора рудника № 1, 3 за № 248 від 03.12.2019 р.) та документи, на які посилається сторона відповідача щодо того, що роботи по заміні дерев`яних шпал на залізобетонні проводились з 2019 року, перша партія шпал надійшла у травні 2019 року, друга - у червні 2019 року. Тобто, роботи по заміні, в день настання нещасного випадку, проводилися не вперше, а з - 2019 року. Такі документи були витребувані в судовому засіданні за участі представника відповідача, які представник зобов`язався надати. Однак такі документи на момент ухвалення рішення у справі стороною відповідача не надані. Суду наданий акт нещасного випадку, який містить лише висновки комісії про обставини нещасного випадку та встановлених винних осіб. Висновок комісії з розслідування нещасного випадку зводиться до констатації факту, вказівки на прояви вини та її складові, будь-якого аналізу подій та їх конкретного зв`язку з діями чи бездіяльністю позивача, не розкрито. Натомість представник відповідача - ДП «Артемсіль» Сорока І.В. в судове засідання не з`явився та просив справу розглянути без участі їх представника за наявними у справі матеріалами. А тому суд виходить саме з об`єму тих доказів, які надані сторонами, в тому числі стороною відповідача, враховуючи принципи статей 147-1, 149 КЗпП України, з яких випливає, що у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.07.2020 у справі № 554/9493/17 при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Як далі зазначає Верховний Суд у вказаній постанові наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків. Згідно розділу І Положення про розробку інструкцій з охорони праці, затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці 29.01.1998 року інструкції розробляються на основі нормативно-правових актів з охорони праці, технологічної документації підприємства з урахуванням конкретних умов виробництва та вимог безпеки, викладених в експлуатаційній та ремонтній документації підприємств - виготовлювачів устаткування, що використовується на цьому підприємстві. Інструкції затверджуються роботодавцем і є обов`язковими для дотримання працівниками відповідних професій або виконавцями відповідних робіт на цьому підприємстві. Організація вивчення інструкцій працівниками забезпечується роботодавцем згідно з Типовим положенням про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженим наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за № 231/10511. Роботодавець здійснює постійний контроль за додержанням працівниками вимог інструкцій. Згідно п.3 розділу IV Положення загальне керівництво розробленням (переглядом) інструкцій покладається на роботодавця. Згідно п.5 розділу IV Положення здійснення систематичного контролю за своєчасним розробленням нових і відповідністю діючих інструкцій вимогам законодавства, їх періодичним переглядом та своєчасним внесенням змін і доповнень до них, надання відповідної методичної допомоги розробникам та організація забезпечення їх текстами нормативно-правових актів з охорони праці, стандартів та інших нормативно-технічних та організаційно-методичних документів з охорони праці покладаються роботодавцем на службу охорони праці підприємства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) зроблено висновок, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) зроблено висновок, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Як встановлено в ході судового розгляду [PERSON] на час нещасного випадку, а саме - 17.07.2020 року згідно табелів обліку використання робочого часу за липень 2020 року мав вихідний день через скорочений робочий тиждень (т.1 а.с.41-42). Спірним наказом позивачу ставиться у провину те, що він не проконтролював наявність інструкції з охорони праці та технологічної карти на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення шпал, натомість його відсутність на роботі в день настання нещасного випадку виключає провину позивача щодо контролю за проведеними роботами та контролю за наявністю інструкції з виконання таких робіт. Відповідач вказує, що роботи по заміні дерев`яних шпал на залізобетонні проводились з 2019 року, а тому інструкція з охорони праці, технологічна карта на вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення шпал та заходи безпеки при використанні залізобетонних шпал в інструкції з охорони праці для дорожньо-колійного робітника є відсутніми з червня 2019 року. Позивач знав про проведення таких робіт та мав би вжити відповідних заходів відповідно до посадової інструкції. Однак суду не надано доказів існування таких фактів, не надано доказів плановості виконання таких робіт на підприємстві 17.07.2020 року та з 2019 року, доказів того, що позивачу було достеменно відомо про проведення таких робіт, з чого можна було б зробити висновок про те, що позивачу було відомо про виконання таких робіт на підприємстві. Акт комісії про обставини нещасного випадку також не містить таких даних. А тому, виходячи з наданих відповідачем доказів, суд виходить з того, що вантажно-розвантажувальні роботи з переміщення шпал дорожньо-колійним робітником були здійснені 17.07.2020 року, [PERSON] був відсутній на робочому місці в цей день, що не оспорюється відповідачем, а тому не міг виконати вимоги своєї Інструкції, оскільки не міг знати про проведення саме таких робіт на виробництві. Суду відповідачем не надана Інструкція № 5-ДППНС з охорони праці для дорожньо-колійного робітника (затверджена наказом директора рудника № 1, 3 за № 248 від 03.12.2019 р.), а тому суд був позбавлений можливості проаналізувати обставини, на які посилається сторона відповідача. Відповідно до ст. 21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Відповідно до ст. 1 КЗпП України законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналізуючи зазначені обставини, суд виходить з того, що відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а роботодавцем не надано суду достатніх доказів на підтвердження заявленої позиції, а тому приходить до висновку про те, що наказ Державного підприємства «Артемсіль», підписаний першим заступником директора С.Кубарем від 6.10.2020 року № 383 «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами спеціального розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» в частині оголошення догани [PERSON] , зменшення [PERSON] нарахованої премії за жовтень на 100% та винагороди за вислугу років на 50%, позбавлення [PERSON] повністю винагороди за загальні результати роботи за підсумком року, а також в частині розгляду питання відповідності [PERSON] займаній посаді слід скасувати. Щодо стягнення з Державного підприємства «Артемсіль» на користь [PERSON] недоплачених премій та винагород, суд зазначає про таке. Відповідно до довідки ДП «Артемсіль» від 04.02.2021 року [PERSON] у жовтні 2020 був позбавлений премії в сумі 389 грн. 28 коп., йому була зменшена одноразова винагорода за вислугу років за 2020 р. на 50 % в сумі 19 190 грн. та позбавлений винагороди за загальні результати роботи за 2020 р. на 100 % в сумі 15 945 грн. Разом сума нарахованих позбавлених премій складає 35 524 грн. 28 коп. до виплати з відрахуванням 28 597 грн. 05 коп. (т.1 а.с.193). Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Суд констатує, що премія та одноразова винагорода є виплатами індивідуального характеру, розмір яких залежить від особистого внеску та результатів роботи конкретно визначеного працівника, встановлення премії та винагороди є диспозитивним правом, а не обов`язком керівника, яке реалізується останнім, виходячи із якості роботи конкретного працівника, його продуктивності праці, результатів роботи працівника державного службовця, а також встановлюється у межах фонду оплати праці. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.02.2023 по справі № 480/6208/21. Оскільки премія та винагорода є правом роботодавця, а не його обов`язком, відсутні підстави для стягнення з відповідача таких сум. Суд скасовує наказ Державного підприємства «Артемсіль» від 6.10.2020 року № 383 «Про притягнення до відповідальності працівників за результатами спеціального розслідування нещасного випадку з дорожньо-колійним робітником рудника № 1, 3» в частині зменшення [PERSON] нарахованої премії за жовтень на 100% та винагороди за вислугу років на 50%, позбавлення [PERSON] повністю винагороди за загальні результати роботи за підсумком року, оскільки зменшення та позбавлення таких виплат відбулося в зв`язку з оголошенням догани [PERSON] . Натомість нарахування таких премій та винагород є правом відповідача. Щодо аргументів позивача з приводу позбавлення його премії та винагород, то суд виходить із того, що лише відповідний керівник установи, в якій працює працівник, вправі визначати чи заслуговує останній премії чи ні, якщо заслуговує, то в якому розмірі. Тому, враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення премії та винагород у зв`язку з оголошенням догани у відповідності до наказу від 6.10.2020 року № 383, оскільки вказане в даному випадку є дискрецією повноважень Державного підприємства «Артемсіль», повноваження щодо встановлення працівнику премії та винагород не лежить в площині повноважень суду. Так, у даному випадку преміювання провадиться у межах наявного фонду оплати праці, при цьому, право встановлення премій та винагород належить до варіативних дискреційних повноважень, у силу яких, роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати. Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду, висвітленою у постановах від 24.12.2020 у справі № 802/1286/18-а та від 15.12.2021 у справі № 1840/2970/18. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку Державне підприємство «Артемсіль» на власний розсуд має діяти в питанні преміювання позивача та після скасування наказу в частині оголошення догани позивачу та як наслідок скасування премій і винагород в зв`язку з цим, може переглянути питання преміювання позивача за вказаний період на власний розсуд. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суд зазначає таке. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судам необхідно врахувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Умови відшкодування моральної (немайнової) шкоди, передбачені укладеним сторонами контрактом, які погіршують становище працівника порівняно з положеннями ст. 237-1 КЗпП чи іншим законодавством, згідно зі ст. 9 КЗпП є недійсними. Враховуючи, що судом встановлено порушення прав [PERSON] з боку відповідача, вивчивши наявні у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди у зв`язку з порушенням його трудових прав, що в свою чергу безсумнівно призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. Порушення права на працю, яке є правом передбаченим Конституцією України, порушує принципи соціальної і правової держави, що тягне необхідність поновлення цих принципів шляхом стягнення завданої моральної шкоди із роботодавця винного у допущених порушенням прав працівника. Разом з тим, враховуючи принципи співмірності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди до 2 000 грн. Отже, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 2 000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача з урахуванням вимог пропорційності задоволеним позовним вимогам сплачений ним судовий збір в сумі 1008 гр. 96 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial