Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якій просить: стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подання даної позовної заяви та до закінчення навчання, але не більш як до досягненням двадцяти трьох річного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2004 року між його батьками було зареєстровано шлюб. [INFO] у подружжя народився [PERSON] (позивач). 20.05.2010 року шлюб між батьками було розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва на користь [PERSON] з [PERSON] було стягнуто аліменти в сумі 1000 грн. на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття. В подальшому рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 19.09.2019 року розмір аліментів було збільшено до 1/4 частини від усіх видів заробітку. У вересні 2022 року з Приватним вищим навчальним закладом "Київський медичний університет" було укладено договір №177-1-22М про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. На даний час позивач є студентом 2-го курсу стоматологічного факультету ПВНЗ "Київський медичний університет", стипендію не отримує, строк закінчення навчання до 30.06.2027 року. 03 квітня 2023 року позивачу виповнилось 18 років. Відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати позивачу матеріальну допомогу, тому враховуючи вищевикладене просить суд стягнути на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 18.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 13.11.2023 до канцелярії суду представником відповідача - адвокатом Таран Л.М. подано відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти позовних вимог з огляду на наступне. Зазначає, що позивачем в позовній заяві не зазначена ні вартість навчання, а ні вартість підручників, вартість проїзду до навчального закладу, оренда житла, не зазначено інших обставин, які б в своїй сукупності підтверджували би потребу у матерільній допомозі. Таким чином, позивачем не доведено що він потребує матеріальної допомоги після досягнення ним 23 років, на час навчання у навчальному закладі. Також, вважає, за необхідне зазначити, що станом на теперішній час [PERSON] є військовослужбовцем, має звання - солдат та перебуває на військовій службі у Військовій частині [NUMBER] , що знаходиться у [ADDRESS] . Відповідач має невеликий дохід, так за першу половину 2023 року його середній дохід за місяць становив 9 190,85 грн., що підтверджується довідкою Форма ОК-7, сформованої 25.10.2023 р. Крім того, відповідач має на своєму утриманні не працюючу дружину - [PERSON] та неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем не зареєстровано на праві власності нерухомого майна. Вважає, що обов`язок доказування спроможності сплати аліментів батьком на повнолітню дитину, яка продовжує навчання покладається саме на позивача. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі. Обставини, на які посилається позивач свідчать про потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. 22.11.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що кошти за перший рік навчання в сумі 37 500 грн. сплатила його бабуся та мати, що підтверджується квитанцією №2 від 07.09.2022 року про сплату 17 500 грн. та квитанцією від 22.12.2022 про сплату 20 000,00 грн. На даний час позивач є студентом 2-го курсу стоматологічного факультету ПВНЗ "Київський медичний університет", стипендію не отримує. Вартість навчання за другий рік навчання складає 40 000,00 грн. Мати позивача сплатила 20 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 03.08.2023 року. Крім того, мати позивача сплатила за навчання на воєнній кафедрі 4 700 грн., що підтверджується квитанцією від 23.10.2023 року. Також, позивач є студентом Національного університету біоресурсів та природокористування України, факультет аграрного менеджменту. Вартість навчання в зазначеному університеті становить 8 825 грн., також сплатила мати позивача. Всього за 2022-2023рр. за його навчання мати сплатила кошти в сумі 53 525 грн., а бубуся 17 500 грн. Крім сплати за навчання позивачу потрібно купувати їжу, підручники, канцелярські товари, оплачувати послуги інтернету, сплачувати вартість проїзду, сплачувати частину комунальних послуг. Загальна вартість витрат на місяць становить приблизно 6 750 грн. Позивач не має власного доходу, що підтверджується довідками з пенсійного фонду та податкової інспекції, а також не має на праві власності нерухомого майна від якого міг би отримувати дохід. Виходячи з наведеного позивач просить його позовні вимоги задовольнити. 11.12.2023 р. від представника відповідача - адвоката Таран Л.М. до суду надійшли заперечення по справі. Представник відповідача зазначає, що у відповідача виникають питання щодо того, як студент, який навчається на денній формі навчання може одночасно навчатися у двох закладах освіти, отримуючи при цьому вищу освіту із зовсім різних галузей, а також одночасно навчатись на воєнній кафедрі. Також, у відповіді на відзив позивач зазначає, що приблизна сума щомісячних витрат становить 6 750 грн. на місяць, при цьому у якості доказів таких витрат останній надає єдину квитанцію про сплату коштів за придбання окулярів, інших же доказів позивач не долучає. Враховуючи викладене просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних, просила відмовити у їх задоволенні. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №673 від 12 квітня 2005 року. Батько позивача - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва(а.с.7). 20 травня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище дружини після розірвання шлюбу - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданим 20.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (а.с.8). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Сімейним кодексом передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання, тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Як свідчать матеріали справи, 20.09.2022 року між законним представником позивача - його бабусею [PERSON] та Приватним вищим навчальним закладом "Київським медичним університетом" укладено договір № 177-122М про надання освітньої послуги [PERSON] . Відповідно до укладеного договору [PERSON] навчатиметься у вказаному навчальному закладі до 30.06.2027 навчального року на денній формі навчання, за спеціальністю 222 "Медицина". Загальна вартість освітньої послуги - 228 000,00 гривень, а саме: 1-2 курс у розмірі 37 500,00 грн., 3 курс у розмірі 39 000,00 грн., 4-5 курс у розмірі 37 500,00 грн. 01.07.2023 року між позивачем [PERSON] та Приватним вищим навчальним закладом "Київським медичним університетом" укладено договір № 38-2-23Сп про надання освітньої послуги [PERSON] . Відповідно до укладеного договору [PERSON] навчатиметься у вказаному навчальному закладі до 30.06.2027 навчального року на денній формі навчання, за спеціальністю 221 "Стоматологія". Загальна вартість освітньої послуги - 163 000,00 гривень, а саме: 2023-2024 навчальний рік - 40 000,00 грн.; 2024-2025 навчальний рік - 41 500,00 грн.; 2025-2026 навчальний рік - 40 000,00 грн.; 2026-2027 навчальний рік - 41 500,00 грн. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 26.07.2019 року, про що Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у місті Києві зроблено відповідний запис №992. Від даного шлюбу у відповідача - [PERSON] та його дружини [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилася донька - [PERSON] , про що 23.10.2020 зроблено відповідний актовий запис №1285. Засвідченою копією довідки від 04.09.2023 №1/2984 - [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 09.04.2023 року. Відповідно до засваідченої копії довідки від 08.11.2023 [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Деснянському управління КМЦЗ з 23 жовтня 2023 року з призначенням виплати допомоги по безробіттю. Так, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи все вищевикладене, а саме те, що син відповідача [PERSON] , [INFO] досягнувши повноліття, дійсно навчається на денній формі навчання за договором, стипендію не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, суд, вважає що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання такими, що підлягають задоволенню частково, присудивши з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, або до досягнення ним 23 років в залежності від того, яка із зазначених обставин настане першою. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial