Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 20 грудня 2013 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1166. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подружжя втратило почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. З березня 2022 року, позивач та відповідачка проживають окремо, спілкування не підтримують. Примирення\~та збереження\~шлюбу між\~сторонами неможливе. Спір щодо розподілу сумісно нажитого майна відсутній. Позивач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви провис провести без участі позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечував. Вимогу про стягнення судових витрат з відповідача не заявляв. Відповідач, повідомлений судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим зв`язком. Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого повторно\~20.08.2021\~рокуМелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), 20.12.2013року\~сторони зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №1166\~(а.с.4). Судом встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим в заяві позивач зазначав, що понесені ним судові витрати зі сплати судового збору заявлятися не будуть.

Outcome: approved