Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16 вересня 2022 року надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Космос у Соборному» до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті внесків за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 3 357,38 грн., 3% річних за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 124,15 грн., індекс інфляції за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 533,97 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 2 484,47 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Протоколом установчих зборів № 1 від 16 червня 2016 року, за адресою: [ADDRESS] було створено ОСББ «Космос у Соборному». За період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2023 року у відповідача, як власника квартири утворилася заборгованість по внескам у розмірі 3 357,38 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів разом з інфляційними втратами та 3% річних. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 02 листопада 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 03 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Космос у Соборному» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 03 листопада 2023 року було виправлено описку у вищевказаній ухвалі суду. Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачів. До суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Представник позивача просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, про що надав відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом. Судом встановлено, що протоколом установчих зборів № 1 від 16 червня 2016 року, за адресою: [ADDRESS] було створено ОСББ «Космос у Соборному». Також встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Протоколом № 4 загальних зборів ОСББ «Космос у Соборному» від 09 грудня 2018 року було затверджено кошторис ОСББ з 01 січня 2019 року з розрахунку у розмірі 04,10 грн. за 1 кв. м. площі квартири. Протоколом № 23-1 загальних зборів ОСББ «Космос у Соборному» від 22 січня 2023 було затверджено з 01 лютого 2023 року щомісячний внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 05,10 грн. за 1 кв. м. площі квартири/нежитлового приміщення у будинку. Згідно розрахунку заборгованості, наданого ОСББ «Космос у Соборному`у відповідача наявна заборгованість по сплаті внесків за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 3 357,38 грн., 3% річних за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 124,15 грн., індекс інфляції за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 533,97 грн. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача та представником відповідача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі Правила). Згідно з пунктом 7 зазначених Правил власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями. Тобто, згідно із зазначеними правовими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З урахуванням наведеного відсутність укладеного між сторонами договору не є підставою для несплати за надані позивачем і спожиті відповідачем житлово-комунальні та інші послуги. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року (справа № 753/1391/17, провадження № 61-34537св18), від 21 листопада 2019 року (справа № 464/5927/15, провадження № 61-33479св18). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу положень ст. 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна. Обов`язок відповідача з утримання належного йому майна виникає незалежно від обставин звернення до нього позивача з пропозиціями щодо оплати зазначених послуг чи укладення договору. Відсутність договору між позивачем та відповідачем щодо утримання житлового будинку і прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкової території тощо за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будівлі. Частиною 1 статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. 6, 7 ,8 ст. 22, ч. 4 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. У статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є власником вищезазначеної квартири, вона, як власник житла, зобов`язана нести витрати на внески і платежі співвласників об`єднання, оскільки такий обов`язок передбачений чинним законодавством. У зв`язку з невиконанням споживачем обов`язків з оплати внесків та платежів виникла заборгованість в розмірі 3 357,38 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2023 року боржнику нараховані 3% річних у розмірі 124,15 грн. та інфляційні втрати у розмірі 533,97 грн. При цьому, постановою КМУ від 05 березня 2022 року № 206, яка застосовується з 24 лютого 2022 року, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. За таких обставин, позовна вимога про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, за період з 24 лютого 2022 року по 30 вересня 2023 року, не підлягає задоволенню. При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3 366,18 грн. з яких: 3 357,38 грн. - заборгованість зі сплати внесків; 7,80 грн. - інфляційне збільшення суми боргу; 1,00 грн. - 3% річних. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 250,00 грн. (3 366,18 грн. х 2684,00 грн. : 4 015,50 грн. = 2 250,00 грн.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 082,72 грн. (3 366,18 грн. х 2 484,47 грн. : 4 015,50 грн. = 2 082,72 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial