Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

07 листопада 2023 року [PERSON] , [INFO] , звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просила стягувати з останнього на свою користь аліменти на навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування заявленого позову вказувала, що навчається на денній формі навчання в Харківському національному університеті Повітряних сил з 31 липня 2023 року, термін якого закінчується 31 червня 2027 року, у зв`язку із чим не працює та потребує матеріальної допомоги. ЇЇ батько [PERSON] , який має постійний дохід та можливість надавати щомісячну допомогу, в добровільному порядку такої допомоги не надає, усі витрати по її утриманню несе її мати [PERSON] , яка має незначний дохід, а тому просить в судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на період її навчання. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Віхерко Н.О. підтримала позов у повному обсязі, просить його задоволити. Вказує, що хоча позивачка й перебуває на повному державному утриманні, однак вона змушена купувати додатково продукти харчування, одяг, засоби особистої гігієни, канцелярські приналежності, лікування, оплачувати проїзд додому тощо. Її витрати становлять більше 6000 грн. в місяць. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти на період навчання дочки в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку. Крім того, зазначив, що сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 усіх його доходів. Проте, його сімейний та матеріальний стан змінився: він вдруге одружився та має малолітню дитину на своєму утриманні, яка також потребує утримання, тому він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Зазначив, що є військовослужбовцем та отримує заробітну плату в середньому розмірі 25\~000 грн щомісяця, а тому уважає, що з урахуванням принципу рівності обов`язку обох батьків утримувати дітей, аліменти в розмірі 1/6 усіх видів його доходу є достатніми для забезпечення дочки усім необхідним на період навчання. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] досягла повноліття. З 31 липня 2023 року [PERSON] навчається в Харківському національному університеті Повітряних сил термін якого закінчується 31 червня 2027 року. У зв`язку із навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки її мати [PERSON] несе витрати, які полягають у придбанні одягу та взуття, продуктів харчування, лікування, проїзд додому й до місця навчання. Судом також встановлено, що у зв`язку із навчанням, [PERSON] не працює, її стипендії недостатньо для покриття її витрат на навчання, а її мати [PERSON] має незначний дохід, вона одноособово несе усі витрати по утриманню [PERSON] в період її навчання. [PERSON] одружений, має на утриманні малолітню дитину, однак є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки на період її навчання. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, з огляду на встановлений СК України спільний обов`язок з утримання дітей обома батьками, як матір`ю так і батьком має бути забезпечено (надано) однаковий (рівний, або приблизно рівний) матеріальний ресурс для цього. Стягнення аліментів на утримання дітей, з другого з батьків, з ким діти не проживають, зокрема і на період навчання, не має, та в розумінні закону не може бути способом необґрунтованого збагачення того з батьків з ким проживають діти та відповідно надмірним тягарем для другого з батьків, з ким діти не проживають (боржника у аліментних правовідносинах). Вказані кошти (аліменти) мають виключно цільовий характер та не можуть використовуватись на цілі, які не пов`язані з матеріальними потребами дітей. Закон визначає аліменти саме як кошти на утримання дитини, а тому встановивши значний розмір доходу платника аліментів, який може вимірюватись десятками, сотнями тисяч гривень, суд має встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього визначати розмір частки доходів стягуваних з платника, яка при певних обставинах може фактично бути незначною, проте в грошовому еквіваленті абсолютно достатньою, розумною та справедливою. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачка [PERSON] , перебуває на державному забезпеченні, разом з тим, у зв`язку із навчанням не працює, отримує стипендію, якої недостатньо для покриття її витрат на харчування, придбання канцелярського приладдя, засобів гігієни, одягу, ліків, отримує матеріальну допомогу від матері [PERSON] , а відповідач [PERSON] який є військовослужбовцем, одруженим та має на утриманні малолітню дитину, , позовні вимоги про стягнення з нього аліментів визнав частково в розмірі 1/6 усіх його доходів, суд, відповідно до закріплених у ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та рівності обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача не період навчання повнолітньої позивачки [PERSON] , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця, а тому позов підлягає частковому задоволенню. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 07 листопада 2023 року. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial