Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Представник відповідача - Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання суду не з`явився. Селищний голова Олійник Б.О. подав до суду заяву у якій просить розглянути справу без участі представника селищної ради, заявлені вимоги визнає в повному обсязі з підстав зазначених у заяві. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідно до ч. 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом та за заповітом своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла, але не оформила свої спадкові права, після смерті свого сина [PERSON] , який помер [INFO] . Нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на майно яке належало [PERSON] з тієї підстави, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна є запис про накладення арешту на все майно [PERSON] Державною виконавчою службою. Обтяження зареєстровано 01 січня 2008 року Косівською районною державною нотаріальною конторою за номером 6495416. У записі про обтяження не вказано адресу, дату народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, на майно якої накладено обтяження. В Івано-Франківському обласному державному нотаріальному архіві відсутні відомості про підстави реєстрації обтяження номер 6495416. Згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні немає виконавчих документів щодо будь-яких стягнень з [PERSON] . Покійному [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №020661 виданого 25 серпня 2003 року Кельменецькою районною державною адміністрацією, належала земельна ділянка площею 1,0929 га кадастровий №7322086400:02:003:0357, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ринковою вартістю 41437 гривень, яка розташована на території Дністровського району Чернівецької області. [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 289228217 сформованого 09 грудня 2021 року, також належав житловий будинок загальною площею 68,6 м2, житловою площею 33 м2 , з огорожею позначеною №1-2, ринковою вартістю 148298 гривень, який розташований в [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні належні та допустимі докази вважати, що запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна №6495416 зареєстрований 31.01.2008 року Косівською районною державною нотаріальною конторою, про накладення арешту на все майно [PERSON] , стосується саме [PERSON] , який помер [INFO] в с. Мошанець Кельменецького району Чернівецької області, майно якого успадкувала позивачка. Суд враховує, що вжитими позивачкою заходами не вдалося виявити будь-які документи на підставі яких було зареєстровано таке обтяження, та документи які б дозволяли ідентифікувати особу на майно якою було накладено обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст.1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на зазначене, суд вважає, що спірний житловий будинок житловий будинок та земельна ділянка, є предметом спадкування та спадкоємець може заявляти вимоги щодо визнання за ним права власності. Суд також враховує, що така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 10 жовтня 2018 року № 557/1209/16-ц. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] . Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст.ст. 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved