Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинено. Спільного господарства не ведуть. Понад чотири роки разом не проживають та їх нічого не об`єднує. Вона не має наміру робити спроби для примирення, оскільки вони стали чужими людьми, не спілкуються, втратили взаєморозуміння, відсутня довіра у сім`ї, тому шлюб існує тільки формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судове засіданні не з`явилася, однак подала до суду заяву про неможливість її прибуття у судове засідання в зв`язку з перебуванням за кордоном та наполягання на розірванні шлюбу. Крім цього, у заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача подав до суду від імені відповідача заяву про неможливість прибуття останнього у судове засідання у зв`язку із зайнятістю на роботі та задоволення заяви. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] » (а.с.20). Відповідачем через свого представника подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання заяви (а.с.18). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.12-13). Ухвалою судового засідання від 29.01.2024 постановлено проводити розгляд справи за за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.22). Позиція суду. Суд, зважаючи на позицію сторін, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.11.2007 у виконавчому комітеті Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №33. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 06.03.2018 серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження від 06.03.2018 батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявністю у сторін неповнолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110 та 113 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згідний з цим, про що сторони ствердили у поданих ними заявах. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити повністю. З огляду на приписи статті 113 СК України після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved