Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 19.08.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Кивської області (актовий запис № 102). Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу на початку сімейного життя стосунки між сторонами були нормальними, але згодом сімейне життя не склалося, оскільки під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі виявилась несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових та інших питаннях. Позивач та відповідач не можуть дійти згоди щодо вирішення жодних питань, внаслідок чого між ними погіршились сімейно-шлюбні відносини, а згодом припинилися взагалі. На думку [PERSON] , все це негативно впливає на міцність її з відповідачем шлюбу. Наразі вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, тобто, шлюб носить формальний характер. Розірвати шлюб в органі державної реєстрації актів цивільного стану не можуть, оскільки мають неповнолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. [PERSON] категорично проти збереження шлюбу. Відтак, позивач просить суд розірвати шлюб без надання строку для примирення, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області (актовий запис № 102) між [PERSON] та [PERSON] . 30.10.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати одноособово суддею в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що винесено відповідну ухвалу. 22.11.2023 Березанський міський суд Київської області виніс ухвалу про здійснення переходу з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Копія ухвали від 22.11.2023, копія позовної заяви з додатками, судові повістки про виклик до суду на 13.12.2023, 25.01.2024 надсилались відповідачу судом в порядку ст. 128 ЦПК України на адресу його зареєстрованого місця проживання (а.с. 37-38; 43-44). Однак, конверти повернулися до суду з відміткою органів поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не подав відзив. Позивач [PERSON] ,\~належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, до суду не з`явилася. Разом з тим, 13.12.2023 позивач подала до канцелярії суду заяву, у якій вона просила суд справу за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 39). Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. (ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.08.2006, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області [PERSON] та [PERSON] 19.08.2006 зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області 19.08.2006 в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 102. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини: [PERSON] (а.с. 6). Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2007, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області (а.с. 7). Позивач та відповідач не можуть дійти згоди щодо вирішення жодних питань, внаслідок чого між ними погіршились сімейно-шлюбні відносини, а згодом припинилися взагалі. Наразі позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, тобто, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. [PERSON] категорично проти збереження шлюбу. Відповідач [PERSON] жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував, не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими законом, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим. Відтак, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст.\~4\~Закону України\~"Про\~судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатила судовий збір в сумі 1073,60 грн (а.с. 1). Однак, вимоги про стягнення судових витрат з відповідача позивач не заявила, зазначивши у прохальній частині позовної заяви, що судові витрати по даній справі, сплачені нею при подачі позовної заяви до суду, просить не стягувати із [PERSON] та залишити за нею (а.с. 1). Відтак, суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. 7, 24, 105, 112 СК України, ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-274, 279, 354-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved