Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

01.08.2023 р. до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Є ГРОШІ КОМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики «Пільговий» №3188712441-2041126 від 12.12.2021 р. за яким відповідач отримав грошові кошти (споживчий кредит). Договір був укладений у вигляді електронного правочину у порядку ст.ст. 10-12 ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб-сайту, шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором, та надано відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн. Позика надана 12.12.2021 за вирахуванням комісії шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] . Розмір відсотків за користування коштами складає 2% від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 730 % річних. Крім того, укладений договір передбачає нарахування позичальнику комісій (п.1.4.1.1; п. 1.4.2; п.1.4; п. 3.1). Після 26.02.2022 року позивачем було прийнято рішення про припинення будь-яких нарахувань по діючим на той час угодам. Загальна заборгованість відповідача з урахуванням загальних сплат у сумі 1898 грн. становить 9221 грн.20 коп. та складається з: 6501 грн. - заборгованість у вигляді тіла позики; 1170 грн. 18 коп. - заборгованість у вигляді процентів; 1550 грн.02 коп. - заборгованість у вигляді комісії. 14.08.2023 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати у спрощеному провадженні. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Є ГРОШІ КОМ» в судове засідання не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом оголошення на сайті «Судова влада», оскільки відповідач зареєстрованій в м. Мелітополь, який є тимчасово окупованою територією, тому направлення судової повістки засобами поштового зв`язку не можливе. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2021 року між сторонами укладено договір позики «Пільговий» №№3188712441-2041126 від 12.12.2021 р. за яким відповідач отримав грошові кошти (споживчий кредит). Договір був укладений у вигляді електронного правочину у порядку ст.ст. 10-12 ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб-сайту, шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором, та надано відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн. За приписами п. 1.3 вказаного договору строк кредитування складає 14 календарних днів, позика має бути повернута у термін до 29.12.2021 включно. Винагорода позикодавця складає одноразова комісія у розмірі 2,5%, але не менше 100 грн. від суми позики, що підлягає сплаті в момент надання позики та утримується позикодавцем (п. 1.4 договору). Комісія за обслуговування позики нараховується протягом строку указаного у п.1.3 договору та збільшується до 0,35% від суми позики за кожен день обслуговування у разі продовження строку дії позики за ініціативою позичальника або прострочення виконання (п.1.4.1.1). Розмір відсотків за користування коштами складає 2% від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 730 % річних. 16.12.2021 року позивачем на банківську картку [NUMBER] було перераховано 6825 грн. з призначенням платежу: «поповнення карти згідно договору №2041126» Станом на 27.07.2023 р. загальна заборгованість відповідача з урахуванням загальних сплат у сумі 1898 грн. становить 9221 грн.20 коп. та складається з: 6501 грн. - заборгованість у вигляді тіла позики; 1170 грн. 18 коп. - заборгованість у вигляді процентів; 1550 грн.02 коп. - заборгованість у вигляді комісії. У справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет. Правовідносини даного правочину регулюються ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», нормативними актами Національного Банку України та Національної комісії з державного регулювання ринку фінансових послуг. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір позики «Пільговий» №3188712441-2041126 від 12.12.2021 р. містить електронні підписи представника ТОВ «Фінансова компанія «Є гроші ком» та [PERSON] . Довідкою ТОВ Фінансова компанія «Елаєнс» підтверджується, що на підставі договору №43067861-1_07/10/19 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційнологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «ФК Є Гроші Ком» платіж успішно проведений в системі. Деталі операції: номер в системі FONDY: 471640939 дата проведення платежу:16.12.2021 р. Призначення платежу : поповнення карти згідно договору №2041126, сума платежу 6825 грн. номер карти [NUMBER] банк картки отримувача: Monobank. Отже, кредит наданий шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта. Згідно з наданим позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 27 липня 2023 року складає 9221 грн.20 коп. та складається з: 6501 грн. - заборгованість у вигляді тіла позики; 1170 грн. 18 коп. - заборгованість у вигляді процентів; 1550 грн.02 коп. - заборгованість у вигляді комісії. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки вважає їх обґрунтованими і доведеними, а тому з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Є ГРОШІ КОМ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг в загальній сумі 6221грн. 20 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 207, 526, 549, 551, 625, 633, 634, 1048,1049,1054,1055,1056-1 ЦК України, умов кредитного договору,

Outcome: approved