Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її сина та стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1 136,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . З 25.04.2023 дитина перебуває на первинному обліку в Службі у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації як така, що залишена без батьківського піклування, оскільки на підставі розпорядження Подільської районної державної адміністрації №55 від 06.02.2023 дитину було відібрано від матері та поміщено до КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1» Оболонського району м. Києва з метою соціально-правового захисту дитини та проведення медичного обстеження. За час перебування дитини у закладі відповідачка не цікавилася станом дитини та не допомагала матеріально, а також не ставила питання щодо повернення її сина для спільного проживання та належного догляду. Враховуючи інтереси дитини, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 20.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.10.2023 доручено Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації підготувати та надати до суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . 30.11.2023 до суду органом опіки і піклування надано відповідний висновок. Ухвалою суду від 29.11.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки, згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 03.02.2023 на адресу Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист від Подільського УП ГУНП в м. Києві за №2132/128/53-05-2023 про те, що на спецлінію «102» надійшло повідомлення стосовно того, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , яка вживає алкогольні напої та неналежно виховує свою малолітню дитину. На місце події виїхав патруль поліції, яким при проведенні перевірки за вказаною адресою було виявлено, що там дійсно проживає відповідачка зі своїм співмешканцем на малолітньою дитиною віком 1 рік 2 місяці. Під час огляду помешкання було виявлено саморобні прилади для вживання наркотичних речовин, незадовільні економічно-побутові умови, бруд, безлад, відсутність їжі в холодильнику. 03.02.2023 Службою у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, відповідно до якого визначено рівень безпеки дитини та необхідність вжиття негайних заходів для безпеки та захисту дитини, зокрема, про надання їй соціальної послуги екстреного (кризового) втручання. В подальшому на підставі розпорядження Подільської районної державної адміністрації №55 від 06.02.2023 малолітнього [PERSON] було відібрано від матері [PERSON] та поміщено до КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1» Оболонського району м. Києва з метою соціально-правового захисту дитини та проведення медичного обстеження. З матеріалів справи також вбачається, що мати дитини [PERSON] проходила програму реабілітації в Християнському центрі реабілітації для алкозалежних, наркозалежних людей «Лехайм». Термін проходження реабілітації один рік. Однак без поважних причин 15.05.2023 вона припинила проходження програми реабілітації. З 25.04.2023 малолітній [PERSON] перебуває на первинному обліку в Службі у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації як дитина, що залишена без батьківського піклування та знаходилася в умовах, які несуть загрозу її життю та здоров`ю. При цьому, як встановлено судом, за весь час з моменту перебування дитини у вказаному закладі його мати [PERSON] не цікавиться життям та здоров`ям свого сина, матеріально йому не допомагає та не ставила питання щодо повернення їй дитини для спільного проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню її малолітнього сина. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина, не займається його вихованням, зокрема, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, у дитини відсутнє місце для сну та немає постільної білизни, що свідчить про низький рівень гігієни у зв`язку з недоглядом та недбалістю. З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач [PERSON] ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню її малолітнього сина, жодних заперечень та/або доказів на спростування вказаних обставин до суду не подала, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 батько (-ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні положення містяться у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006, де роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. На момент ухвалення судом рішення малолітньому [PERSON] , [INFO] , виповнилося повних два роки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» 50 % прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років з 01.07.2023 становить 2 272 грн. Із урахуванням наведеного, у зв`язку із об`єктивною потребою малолітньої дитини у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь опікуна чи установи, під опікою якої буде перебувати дитина, аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1136 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від спати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», наявні підстави для стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 2 147,20 грн., а саме по 1073,60 грн. за кожну із двох позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved