Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу житлового дубинку дійсним, посилаючись на те, що 15 жовтня 2001 р. вона придбала у [PERSON] житловий будинок із господарськими спорудами [ADDRESS] . Житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2000 року за №239. На момент укладення договору між сторонами була досягнута згода з усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, а саме: укладений сам договір, проведений розрахунок за ним. Договір був зареєстрований на Південній товарній біржі 15.10.2001 р. за №0701 та зареєстрований у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю. 28.11.2001 р. Вознесенським МБТІ на договорі вчинений реєстраційний напис за реєстровим №1024. Наразі позивач дізналася, що укладений між нею та [PERSON] договір є недійсним, так як не був посвідчений нотаріально. На теперішній час посвідчити договір нотаріально не має змоги, оскільки договір пройшов державну реєстрацію права власності, а тому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №0701 від 15.10.2001 р. укладеного на Південній Товарній біржі і зареєстрований в Вознесенському МБТІ 28.11.2001 р. за реєстровим №1024. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, її представник адвокат Вовчанська Г.С. надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень сторонами, суд розглянув справу без їх участі на підставі письмових матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що 15 жовтня 2001 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS] житловою площею 40,8 кв.м. За умовами договору [PERSON] продала, а [PERSON] купила зазначений житловий будинок з господарськими спорудами. Сторони кожний зі свого боку виконали всі умови договору, що підтверджується письмовим договором купівлі-продажу нерухомого майна №0701 від 15 жовтня 2001 р., посвідчений Південною Товарною біржею м. Вознесенськ Миколаївської області. Договір зареєстрований у Вознесенському МБТІ на праві приватної власності за [PERSON] , про що свідчить реєстраційний напис на договорі від 28 листопада 2001 за №1024. Житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Вознесенською державною нотаріальною конторою від 26 вересня 2000 року за №239, зареєстрованого Вознесенським МБТІ від 12.10.2001 р. за №1024. Згідно довідки фізичної особи підприємця [PERSON] №55 від 19.12.2023 р. будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою [ADDRESS] за даними реєстрації на паперових носіях належить на праві власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №0701 від 15.10.2001 р., зареєстрованого Вознесенською філією Південної Товарної біржею Миколаївської області за реєстровим №0701 від 15.10.2001 р. та зареєстроване право приватної власності КП «Вознесенське МБТІ» за реєстровим №1024 від 28.11.2001 р. Згідно витягу з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] з 17.12.2001 р. зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На даний час позивач не може розпорядитися належним йому на праві власності житлового будинку у зв`язку із недотриманням форми правочину, а саме відсутністю нотаріального посвідчення договору. Згідно зі статтею 227 ЦК урср, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК урср (1963 року) 10 липня 2000 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації Миколаївської області. За змістом статтей 128, 153 ЦК урср (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК урср (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК урср передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація Вознесенським міжміським бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за [PERSON] права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на жовтень 2001 року не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 N 56, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 р. за N 31/1056 передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Оскільки покупець [PERSON] повністю виконала умови договору купівлі-продажу жилого будинку, сплатила за придбане майно 1 500 грн., зареєструвалася у спірному будинку, договір відповідно до частини 2 статті 227 ЦК урср зареєстрований у Вознесенському МБТІ, посвідчення на сьогодні договору у нотаріальному порядку є неможливим через зареєстроване за позивачем право власності на будинок, то суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку в судовому порядку.

Outcome: approved