Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

12.12.2023\~позивач звернулася\~до Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова з\~позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на її користь додаткові витрати, пов`язані з навчанням дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі\~9\~000 грн. Ухвалою судді від 19.12.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.01.2024. 08.01.2024 розгляд справи відкладено на 22.01.2024 у зв`язку з неявкою сторін. 22.01.2024 розгляд справи відкладено на 05.02.2024 у зв`язку з неявкою сторін. У судовому засіданні 05.02.2024 позивач позов підтримала та просила задовольнити, дала згоду заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2007 році. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.12.2006 у справі № 2-4358/2006 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2006 та до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищевказаного рішення суду 12.01.2007 видано виконавчий лист № 2-4358/2006 (а.с. 8). Згідно з довідкою № 19.21-39/36642719 від 30.11.2023, виданою Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] отримувала аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , згідно виконавчого листа № 2-4358/2006, виданого 12.01.2007 Деснянським районним судом м. Чернігова, та станом на листопад 2023 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 13). Із акта про проживання особи без реєстрації від 07.12.2023 убачається, що [PERSON] , 2005 року народження, проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] , 1982 року народження, та сестрою [PERSON] , 2014 року народження (а.с. 12). [PERSON] навчається у Чернігівському кооперативному фаховому коледжі Чернігівської облспоживспілки на ІІІ курсі денної форми здобуття освіти, група ПТБ-31. Навчання платне. Стипендію не отримує. Строк навчання в коледжі з 01.09.2021 до 30.06.2024, що підтверджується довідкою № 194 від 13.10.2023, виданою Чернігівським кооперативним фаховим коледжем Чернігівської облспоживспілки (а.с. 10). 03.08.2021 між Чернігівським кооперативним фаховим коледжем Чернігівської облспоживспілки приватної форми власності в особі в.о. директора Мащенка Віктора Петровича (заклад) [PERSON] (замовник) для здобувача фахової передвищої освіти [PERSON] було укладено договір № 55 про надання платної освітньої послугидля підготовки фахового молодшого бакалавра в Чернігівському кооперативному фаховому коледжі Чернігівської облспоживспілки, предметом якого є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом (а.с. 9). За умовами Договору загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 48 100 грн. Вартість першого року навчання складає 15\~000 грн, другого року навчання 16\~000 грн, третього року навчання 17\~100 грн (пункт 2 розділу ІІ Договору). 18.08.2023 [PERSON] у безготівковій формі здійснила оплату освітньої послуги за 2023-2024 навчальний рік у розмірі 18\~000 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №№ 0.0.3155296503.1, 0.0.3258510504.1 (а.с. 14, 15). Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що половину вартості навчання у зазначеному навчальному закладі має сплатити відповідач як додаткові витрати на дитину. Оскільки 21.12.2023 [PERSON] досягла повноліття, вирішення даного спору складається з двох частин: до досягнення повноліття та після цього. Відповідно до норм\~статті 185 Сімейного кодексу України\~(далі за текстом СК України) той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 569/6838/15, від 10.10.2019 у справі № 638/13860/16, від 16.10.2020 у справі № 219/1766/18, яка відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Доводи позову про те, що витрати на навчання є особливими обставинами, а тому навчання доньки, яка була у період з 01 вересня по 20 грудня 2023 року неповнолітньою і перебувала на утриманні позивача, передбаченими статтею 185 СК України, слід відхилити, оскільки вони суперечать нормам сімейного законодавства та правовим позиціям Верховного Суду. Щодо стягнення додаткових витрат на навчання після досягнення [PERSON] повноліття ( [INFO] ) суд зазначає наступне. [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття [INFO] і з цього часу втратила правовий статус дитини (стаття 6 СК України). На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (глава 15, стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Крім цього, статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Таким чином, у випадках, коли повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Зважаючи на вищенаведені норми закону, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення додаткових витрат (половини вартості) на утримання повнолітньої дитини. За вказаних обставин, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed