Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

1. Короткий зміст пред`явлених позовів. В січні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, який обґрунтувала тим, що 26 вересня 2015 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2021 року шлюб між ними був розірваний. За спільною домовленістю між батьками [PERSON] проживає разом з матір`ю. При цьому, батько час від часу безперешкодно приймає участь у вихованні дитини. [PERSON] просила визначити місце проживання та малолітнього [PERSON] разом з матір`ю. [PERSON] пред`явив зустрічний позов, в обґрунтування якого вказав на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] [PERSON] вказав на те, що він спроможний в повній мірі забезпечити належне утримання та догляд за сином. В той час як [PERSON] не має власного житла, не має постійної роботи та не здатна матеріально забезпечити дитину. Тому [PERSON] просив визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.15-16). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2021 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів (т.1 а.с.118-119). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом (т.1 а.с.120-122). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.1 а.с.120-122). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2021 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи проведення якої доручено ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» та у зв`язку з цим було зупинено провадження в цивільній справі (т.1 а.с.134-136). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року було поновлено провадження в цивільній справі (т.1 а.с.148-149). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2022 року було відмовлено в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про відвід головуючого судді (т.1 а.с.173-175). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик та допит свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.200-201). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року було частково задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення судової психіатричної експертизи проведення якої доручено ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» та у зв`язку з цим було зупинено провадження в цивільній справі (т.1 а.с.203-205). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2022 року було поновлено провадження в цивільній справі (т.1 а.с.215-216). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2023 року було відмовлено в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про відвід головуючого судді (т.1 а.с.228-230). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення судової психолого-психіатричної експертизи (т.1 а.с.232-233). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.237). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивача [PERSON] було виключено з обсягу дослідження доказів допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.1 а.с.242-245). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача Калашнюк С.А. підтримав первісний позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Разом з цим, заперечував проти задоволення вимог за зустрічним позовом. Представник відповідача [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі. Водночас, підтримала вимоги за зустрічним позовом та наполягала на його задоволенні. Представник служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Павленко Л.В. надала до суду заяву, якою просила розглянути цивільну справу за її відсутності. При ухваленні рішення просила враховувати висновок органу опіки та піклування Бориспільської міської ради від 11 травня 2021 року. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 26 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (т.1 а.с.3). [INFO] у них народився син [PERSON] (т.1 а.с.7). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2021 року шлюб між сторонами по справі був розірваний, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно зі ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом правого висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18) вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1, ч.4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно положення\~ч.1,\~ч.2\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З акту обстеження житлово-побутових від 04 грудня 2020 року, складеного комісією служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, вбачається, що [PERSON] разом з [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Для малолітнього [PERSON] створені належні умови для життя, розвитку та відпочинку. Дитина має окреме ліжко для сну, багато книжок та розвиваючих ігор, забезпечена сезонним одягом відповідно віку та належним харчуванням (т.1 а.с.6). З червня 2021 року [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №1 (т.1 а.с.164) В свою чергу, [PERSON] працює у вищевказаному дошкільному навчальному закладі на посаді помічника вихователя з 2021 року. [PERSON] зарекомендувала себе як старанний та відповідальний працівник, користується повагою в колективі (т.1 а.с.165). З довідок, виданих КНП «ББЛІЛ» (т.1 а.с.166,167) встановлено, що [PERSON] на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Водночас, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Для малолітнього [PERSON] створені всі належні умови для життя, розвитку та відпочинку, зокрема є дитяче ліжко, багато іграшок та місце для ігор (т.1 а.с.56,57). [PERSON] працює у відділі планування ДП МА «Бориспіль» (т.1 а.с.48-49). За місцем свого проживання [PERSON] характеризується виключно з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя не спілкується. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра [PERSON] не перебуває (т.1 а.с.75, 156, 157). Аналізуючи характеристики з місця роботи та місця проживання, а також житлово-побутові умови, суд вважає, що обоє батьків мають всі необхідні умови для забезпечення належного рівня матеріального забезпечення свого малолітнього сина, його розвитку та навчання. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона доводиться двоюрідною сестрою матері відповідача. [PERSON] є гарним батьком та виконував всі свої батьківські обов`язки. З розмов з [PERSON] свідку відомо про те, що її змусили народити дитину. Батьки [PERSON] допомагали та підтримували [PERSON] протягом вагітності. [PERSON] завжди займалась собою та своєю зовнішністю. За місцем свого проживання [PERSON] створив всі належні умови для проживання дитини. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона працювала в дитячому садочку понад 25 років. [PERSON] є дуже хорошим батьком, він вміє самостійно прати, прасувати, готувати їжу. На думку свідка, дитині буде краще разом з батьком. Дитина на свій вік розвинена, помітно, що з нею займаються. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що з сім`єю [PERSON] знайомий давно, проживає по сусідству. Позивача свідок бачив в останнє до 24 лютого 2022 року. Одного разу, повернувшись додому, свідок бачив як [PERSON] прикрикувала на дитину. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він доводиться хрещеним батьком [PERSON] . Свідок добре знайомий зі сторонами по справі, оскільки вони разом навчались в ліцеї. Свідок часто був в гостях у сім`ї [PERSON] . В квартирі були створені всі умови для дитини. [PERSON] та [PERSON] добре відносяться до дитини. Свідку відомо про те, що шлюб між сторонами по справі був розірваний та з часу розірвання шлюбу свідок не бачив дитину. Вказані показання свідків судом оцінюються критично, оскільки відповідно до положення ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Показання свідків не містять інформації, зокрема щодо ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина, особистої прихильності дитини до одного за батьків, будь-яких інших суттєвих обставин, які мають бути враховані під час вирішення спору щодо місця проживання дитини. На переконання суду, повідомлені свідком [PERSON] обставини стосовно того, що він був очевидцем того, що [PERSON] прикрикувала на дитину не свідчить про негідну поведінку матері по відношенню до дитини, про її систематичний характер. Встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України [PERSON] разом з малолітнім сином виїхали до Республіки Болгарія, отримали статус біженця, де й перебувають на даний час. Вказана обставина підтверджується копією реєстраційної картки біженця (т.2 а.с.10-11,27-28). [PERSON] в м. Слівніца Болгарія є керівником ТОВ «Скін Хелт», яке здійснює діяльність з надання косметичних та перукарських послуг (т.2 а.с.14-15). В свою чергу, [PERSON] відвідує дитячий садок «Слівніца» в м. Слівніца Болгарія, отримує медичну допомогу, в тому числі профілактичні огляди (т.2 а.с.16,17-24). Таким чином, як станом на час звернення до суду з даним позовом, так і на даний час малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю. Відповідно до висновку органу опіки і піклування щодо розв`язання спору між батьками малолітнього [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №284 від 11 травня 2021 року (т.1 а.с.62), встановлено, що як батько, так і матір малолітнього [PERSON] за місцем свого проживання створили всі належні умови для життя, розвитку та відпочинку сина. Разом з цим, органом опіки та піклування не встановлено обставин, за яких малолітній [PERSON] має бути розлучений зі своєю матір`ю. Відсутні факти, що свідчать про неналежне виконання матір`ю своїх материнських обов`язків, недбале або жорстоке поводження з дитиною, негативний вплив на її особистість. Враховуючи малолітній вік дитини, потреби у материнській турботі та любові орган опіки та піклування вказав на те, що розлучення дитини з матір`ю суперечить інтересам дитини. Тому служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав не погоджуватись з рекомендаціями, викладеними у висновку органу опіки та піклування. Зокрема за рекомендацією органу опіки та піклування визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю відповідатиме, в першу чергу, законним правам та інтересам дитини. Крім цього, суд враховує ту обставину, що з часу розірвання шлюбу між сторонами по справі малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю. Матеріали цивільної справи не містять доказів того, що станом на час судового розгляду обставини щодо участі матері у вихованні дитини змінились таким чином, що в інтересах дитини, є необхідними змінювати місце проживання дитини на користь батька в судовому порядку. Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] , не надав достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності визначення місця проживання дитини з батьком, з огляду на інтереси самої дитини, зокрема враховуючи умови воєнного стану України, дитині беззаперечно безпечніше проживати разом з матір`ю в Республіці Болгарія. З огляду на викладені обставини в їх сукупності, це суд вважає, що місце проживання малолітнього [PERSON] належить визначити разом з її матір`ю [PERSON] . 7. Доводи відповідача, які відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Судом критично оцінюється твердження відповідача з приводу того, що [PERSON] не забезпечує належного піклування про стан здоров`я дитини. На адвокатський запит [PERSON] (т.1 а.с.155) були отримані відомості стосовно перебування малолітнього [PERSON] на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні КНП «ББЛІЛ» в період з 05 по 19 листопада 2021 року. Водночас дитина була госпіталізована під наглядом матері [PERSON] , яка забезпечила виконання рекомендацій та необхідних медичних маніпуляцій у повному обсязі. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами випадків агресії [PERSON] по відношенню до малолітнього сина, в тому числі факт нанесення тілесних ушкоджень. Наявні в матеріалах справи фотокартки з зображенням синців у малолітнього [PERSON] (т.1 а.с.67,68) не свідчать про те, що вони виникли внаслідок застосування до нього фізичної сили. В силу свого віку малолітній [PERSON] міг отримати вказані синці враховуючи власну фізичну активність. В той же час, якщо припустити, що [PERSON] мав обґрунтовані припущення стосовно застосування до сина фізичної сили, проте будь-яких заходів реагування на вказані синці не вживав, зокрема не звертався ні до служби у справах дітей та сім`ї, ні до правоохоронних органів. З довідки, виданої ТОВ «Аптека.194» від 11 лютого 2021 року (т.1 а.с.66), вбачається, що [PERSON] звертався до сімейного лікаря 28 серпня 2020 року, внаслідок чого був встановлений діагноз: судинний криз, забій верхніх кінцівок з гематомами та садинами. Проте, зі змісту даної довідки не вбачається, що вказаний діагноз був встановлений малолітньому [PERSON] . Судом встановлено, що між сторонами по справі існують конфліктні відносини причиною яких, зокрема є відсутність згоди у вирішенні питання щодо місця проживання малолітнього сина. Вказана обставина підтверджується наступними доказами: актом обстеження житлово-побутових умов громадянки [PERSON] на підставі заяви [PERSON] (т.1 а.с.6), листом служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради №01-14-414 від 17 грудня 2020 року, яким за наслідками засідання комісії з питань захисту прав дитини рекомендовано обом батькам дотримуватись етики спілкування один з одним (т.1 а.с.45), заявами [PERSON] від 28 травня 2021 року та від 31 травня 2021 року, адресованими до служби у справах дітей та сім`ї стосовно неналежного догляду [PERSON] за малолітнім сином (т.1 а.с.90,91), зверненням [PERSON] від 26 травня 2021 року до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області щодо конфлікту з колишнім чоловіком через спільну дитину (т.1 а.с.160). Вищевказані заяви та звернення до поліції та служби у справах дітей, а також висновки за результатами звернення як [PERSON] , так і [PERSON] , не свідчать про негідну поведінку батьків стосовно свого сина чи про ставлення батьків до своїх обов`язків щодо виховання сина, а виключно підтверджують існування конфлікту між батьками з приводу визначення місця проживання дитини. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 15 січня 2021 року (т.1 а.с.1) вбачається, що при зверненні до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень. Водночас, при зверненні до суду з зустрічним позовом [PERSON] також сплатив судовий збір у розмірі 908 гривень (т.1 а.с.39). Зважаючи на те, що первісний позов [PERSON] задоволений, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Тому, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved