Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Кашоїда М.Ю. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебувають у шлюбі з 27.04.1990 року, однак спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Протягом тривалого часу сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають довгий час. Позивач протягом кількох років проживає в Ізраїлі. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими. За таких обставин, просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 08.02.2024 року представник позивача подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити та розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача - адвокат Вишня Г.В. 22.12.2023 року подала до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що вона позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без її участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.04.1990 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № 352, про що 27.04.1990 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved