Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, в якому просила: припинити право спільної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 132.1 кв.м., житловою площею (кв.м): 77.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000, зареєстроване за [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 132.1 кв.м., житловою площею (кв.м): 77.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000; визнати за [PERSON] , право власності на ? частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 132.1 кв.м., житловою площею (кв.м): 77.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000; припинити право спільної власності на машиномісце в підземному автопаркінгу, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 16.3 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279731680000; визнати за [PERSON] право власності на машиномісце в підземному паркінгу, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 16.3 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279731680000; визнати за [PERSON] , право власності на машиномісце в підземному автопаркінгу , об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 18.7 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279718980000; припинити право спільної власності на автомобіль Mercedes-Benz G-Class (G 500); ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на ? частки автомобіля Mercedes-Benz G-Class (G 500); ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] .; визнати за [PERSON] право власності на ? частки автомобіля Mercedes-Benz G-Class (G 500); ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] на свою користь суму судових витрат. Ухвалою судді від 10.10.2023 у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами позовного (загального) провадження. 01.11.2023 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Андрєєва М.А. в якому останній просить: припинити право спільної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 132.1 кв.м., житловою площею (кв.м): 77.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000, зареєстроване за [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 132.1 кв.м., житловою площею (кв.м): 77.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000; визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частки квартири . [ADDRESS] , загальною площею 132.1 кв.м., житловою площею (кв.м): 77.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000; припинити право спільної власності на машиномісцє в підземному автопаркінгу, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 16.3 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279731680000; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 машиномісця в підземному автопаркінгу , об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 16.3 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279731680000; визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 машиномісця в підземному автопаркінгу , об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 18.7 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279731680000. В решті позовних вимог відмовити, а розподіл судових витрат здійснити на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України. 11.12.2023 представник позивача - адвокат Власенко Ю.В. подав до суду заяву про зміну предмету позову, враховуючи, що відповідачем здійснено одноособово відчуження автомобіля Mercedes-Benz G-Class (G 500); ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, відповідно до якої просив: припинити право спільної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 132.1 кв.м., житловою площею (кв.м): 77.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000, зареєстроване за [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 132.1 кв.м., житловою площею (кв.м): 77.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000; визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 132.1 кв.м., житловою площею (кв.м): 77.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000; припинити право спільної власності на машиномісце в підземному автопаркінгу, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 16.3 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279731680000, зареєстроване за [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на машиномісце в підземному автопаркінгу , об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 16.3 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279731680000; припинити право спільної власності на машиномісце в підземному автопаркінгу, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 18.7 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279718980000, зареєстроване за [PERSON] ; визнати за [PERSON] , право власності на 11/25 частки мапшномісця в підземному автопаркінгу, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 18.7 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279718980000; визнати за [PERSON] , право власності на 14/25 частки мапшномісця в підземному автопаркінгу, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 18.7 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ,- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279718980000 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму судових витрат. Ухвалою суду від 11.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 26.01.2024 представником позивача - адвокатом Андрєєвим М.А. подано заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі з урахуванням зміни предмету позову. В судове засідання позивач не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом розглядом встановлено, що 29.08.2003 між [PERSON] , [INFO] та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , відділом реєстрації актів громадського стану Обухівського районного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб, про що 29.08.2003 в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 185. За час перебування у шлюбі сторонами було набуто наступне майно: (чотирьох) кімнатна квартира [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279705580000; власник (з розміром частки 1 - [PERSON] ; машиномісце в підземному автопаркінгу , об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 16.3 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279731680000; власник (з розміром частки 1 - [PERSON] ; машиномісце в підземному автопаркінгу , об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв.м): 18.7 кв.м.; за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2279718980000: власник (з розміром частки 1 - [PERSON] ; автомобіль Mercedes-Benz G-Class (G 500); ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, власник - [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 347330561 від 20.09.2023; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 347297204 від 20.09.2023; договором купівлі-продажу квартири від 29.01.2021 (зареєстрованому в реєстрі за №145); договором купівлі-продажу машиномісця від 29.01.2021 (зареєстрованому в реєстрі за №147), договором купівлі-продажу машиномісця від 29.01.2021 (зареєстрованому в реєстрі за №149), витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів вих. № 1232 від 22.09.2023, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 № 11). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. За змістом п. 30 Постанови пленуму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 роз`яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. З посиланням на вищезазначену Постанову Пленуму Верховного Суду України, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 05.10.2020 у справі № 537/78/19. Таким чином, враховуючи що спірне нерухоме майно було придбано у шлюбі, вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя у зв`язку з чим підлягають поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на 1/2 частину, також враховуючи факт продажу спільного майна відповідачем одноособово не на користь сім`ї та визнання позовних вимог відповідачем з урахуванням зміни предмету позову, таке визнання позовну не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку із чим суд приймає таке визнання та вважає за можливе постановити рішення у справі про задоволення позовних вимог (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Крім того, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). На підставі викладеного та

Outcome: approved