Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

17 листопада 2023 року представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був сином [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на спадкове майно, яке належало йому, як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3657 га (кадастровий номер 5924182000:01:006:0446), площею 0,1131 га ( кадастровий номер 5924182000:01:006:0153), площею 0,2218 га (кадастровий номер 5924182000:01:004:0228), що розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області (Роменської міської ради Роменського району Сумської області). Встановлення факту необхідно для оформлення спадщини, документи, що встановлюють родинність - відсутні. Оформити свої права на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , через відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкове майно, оскільки державний акт на право власнсоті на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. Представник позивача в заяві до суду позов підтримала, просила про його задоволення. Представник відповідача в заяві до суду просив справу слухати без його участі. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Синівським сільвиконкомом Липоводолинського району Сумської області 05.08.1996 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,701 га, що розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області та належали спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-СМ №012992, виданого Біловодською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 635 23.02.2001 року. Згідно довідки виконавчого комітету Роменської міської ради від 06.06.2023 року № 76 [PERSON] на момент смерті постійно проживала в [ADDRESS] . Спадкоємцем на все майно після її смерті є син [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері, оскільки був зареєстрований та проживав з нею за однією адресою. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Біловодської сільської ради не посвідчувався. Інші спадкоємці відсутні. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області 11.05.2009 року. Позивач є спадкоємцем після смерті батька, що підтверджуються довідкою-характеристикою виконавчого комітету Роменської міської ради від 06.06.2023 року № 77. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.07.1974 року Біловодською сільською радою Роменського району Сумської області. Часткове оформлення спадкових прав підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.07.2010 року, посвідченим державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Колісник С.М. Відповідно до даних Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Роменська районна державна нотаріальна контора Сумської області не функціонує, у зв`язку з чим документи нотаріального діловодства та архів Роменської районної державної нотаріальної контори передано на зберігання до Сумського обласного державного нотаріального архіву, з нотаріальних питань необхідно звертатися до приватних нотаріусів у своєму нотаріальному окрузі. Разом з тим, у позивача виникають труднощі в оформленні спадкових прав на вищезазначені земельні ділянки, які належали його померлій бабусі через те, що правовстановлюючий документ видано після смерті спадкодавиці, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Сови Сергія Миколайовича про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.08.2023 року № 264/02-31, одночасно нотаріусом було встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Також не підтверджуються родинні відносини між батьком позивача [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.11.1998 року, виданому повторно ВРАГС Роменської райдержадміністрації зазначено дівоче прізвище матері, як « [PERSON] », оскільки шлюб було укладено після народження дитини, але у Державному архіві Сумської області відомості про шлюб [PERSON] та [PERSON] у 1930-1934 роках відсутні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з відповіддю на запит Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 3213/15-23 від 22.11.2023 року вбачається, що рішенням Біловодської сільської ради від 22.03.1995 року було передано землі в колективну власність на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Щорса, що зареєстрований 19.05.1995 р. До державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] занесена до зазначеного списку і таким чином, набула право на земельну частку (пай). На підставі рішення 18 сесії 23 скликання Біловодської сільської ради від 28.12.2000 року виготовлений державний акт на право власності на землю на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю № 635 від 23.02.2001 року. Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-0002045752023, НВ-5900589062023, НВ- 5900576722023 від 02.10.2023 року та від 22.09.2023 року на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії ІУ-СМ №012992, виданий Біловодською сільською радою народних депутатів 23.02.2001 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею3,3657 га, 0,1131 га, 0,2218 га (кадастрові номери 5924182000:01:006:0446, 5924182000:01:006:0153, 5924182000:01:004:0228), що розташовані на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області. Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 17.10.2023 року вартість спадкового майна складає 75962,39 грн. Згідно Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельний пай може передаватись у спадок. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Не внесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Виходячи з положень ст. 5 ЗК України (в ред. від 18.12.1990 р.) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» для набуття права на земельну частку (пай) необхідно, щоб особа була членом КСП та була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, і КСП одержало зазначений вище акт. Особам, внесеним до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка, і провадиться їх реєстрація районною державною адміністрацією. Земельний сертифікат це документ, який засвідчує право особи на земельну частку та містить відомості про її вартість і розмір в умовних кадастрових гектарах. Сертифікати видає районна державна адміністрація. Відповідно до п. п. 16-17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України 2001 року громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України від 05.06.2003 року № 899-VI «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Ст. 2 зазначеного Закону визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно та встановлення факту родинних відносин. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved