Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

В жовтні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її утримання, так як вона є повнолітньою, продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком, а вона на даний час навчається на денній формі навчання в Національному університеті «Одеська юридична академія». У зв`язку з навчанням, вона не має можливості працювати, не має інших джерел доходу, потребує матеріальної допомоги, так як дороговартісною є оплата за прожиття в гуртожитку, а відповідач має можливість та повинен утримувати повнолітню доньку на час навчання, однак такої матеріальної допомоги не надає, незважаючи на його обов`язок, передбачений Сімейним Кодексом України, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на період навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце слухання справи судом був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність відповідачів, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, яка народилася [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідача та матір позивача - [PERSON] рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.10.2020 року було позбавлено батьківських прав відносно позивача, яка на той час була неповнолітньою та з них було стягнуто аліменти на утримання позивача, що підтверджено копією рішення суду по справі № 482/348/20 від 19.10.2020 р. Позивач виховувалася своєю бабусею - [PERSON] та перебувала на її утриманні. Відповідно до довідки Національного університету «Одеська юридична академія» за вих.. № ВК-5 від 03.08.2023 р., [PERSON] , [INFO] , є студенткою 2 курсу факультету психології та соціології (бюджет) денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія» з 01 вересня 2022 року (наказ № 2063-21). Термін навчання 26.09.2022 р до 30.06.2026 р. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи доведено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, навчається у Національному університеті «Одеська юридична академія» на денній формі навчання. Обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина чи доньки є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Як зазначає у своєму позову позивач, її мати - [PERSON] добровільно надає їй допомогу коштами з орендної плати за земельну ділянку, однак цієї допомоги їй не вистачає на навчання. Відомості про перебування у відповідача на утриманні інших осіб, його матеріальний стан та стан здоров`я в матеріалах справи відсутні. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, одягу, харчування, канцелярії, підручників тощо. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дитини на цей час несе мати. З поданих суду позивачем доказів встановлено, що позивач по справі не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище позивача та обставини, визначені в ст. 182 СК України, неподання відповідачем доказів на спростування доводів позивача про його працездатність, задовільний стан здоров`я, наявність доходу, відсутність інших утриманців, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі - у розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно, з моменту подачі позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved