Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали кредитний договір № б/н від 05.10.2015 р., за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00\~ грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за договором та допустив виникнення заборгованості, яка станом на 20.09.2018 р. становила 14 634 грн. 81 коп., що і просив позивач\~ стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати\~ судові витрати по справі. 15.11.2018 року суддя\~ Білоцерківського міськрайонного суду відкрила провадження в даній справі. 23.01.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом було ухвалено заочне рішення в даній справі про часткове задоволення позовних вимог. Зокрема, судом було стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» - 13461 грн. 72 коп. та судові витрати в сумі 1762 грн. 13.11.2023 року відповідач подав суду заяву про перегляд заочного рішення. 30.11.2023 року\~ заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення було задоволено та скасоване заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду у справі №357/12628/18 від 23.01.2019 року, призначено справу до розгляду. Позивач не направив в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься\~ заява про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, адвокат Остащенко О.М. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволені позовних вимог. Заслухавши позицію сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до\~ задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 15.10.2015\~ року\~ відповідач [PERSON] підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.11). Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що\~ підписавши зазначену Анкету-заяву, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 5000 грн. та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських-послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що Анкетою-заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивач посилається на п.п. 1.1.3.2.4\~ Витягу з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку де зазначено, що у сторін Договору виникають обов`язки: - у кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; - у позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору). На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором. Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Зі змісту позовної заяви та\~ наданого позивачем розрахунку вбачається, що\~ відповідач не виконав умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування\~ кредитом внаслідок чого станом на 20.09.2018 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість в розмірі 14 634 грн. 81 коп.,\~ яка складається з наступного:\~ 691,88 грн. - тіло кредиту;\~ 5360,35 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом;\~ 7409,49\~ грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина)., та 673,09 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач стверджує, що підписавши в жовтні 2015 року зазначену Анкету-заяву, він, лише мав намір отримати кредит, дана Анкета-заява є передумовою на отримання кредиту, розміщення депозиту, отримання банківських послуг. Відповідач заперечує факт отримання коштів, погодження умов щодо відсотків та ін. Згідно постанови Верховного Суду від 19.05.2021р. у справі №330/301/20-ц, слідує, що не підтверджено\~ факт існування кредитної заборгованості саме на підставі укладеної з банком анкети-заяви, так як у вказаній анкеті-заяві не зазначено, якою послугою мала намір скористатися позичальниця та яку картку просила оформити на своє ім`я, не зазначено бажаний кредитний ліміт, а також, який саме вид платіжної картки банком було видано відповідачці відповідно до її заяви, номер та строк її дії. Суду не надано доказів вручення [PERSON] . Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку в письмовій формі. Анкета-заявка про приєднання до Умов та банківських послуг у ПриватБанку, яка містить лише дані про відповідача, однак не містить жодних умов кредитування. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Верховним Судом в постанові від 12.06.2023р. №175/966/21 зазначено, що сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Отже, з наданих позивачем до суду документів, неможливо встановити факт укладення з відповідачем кредитного договору та його умови. Позивач для підтвердження заборгованості до позову додав свій розрахунок заборгованості, який не може вважатись достатнім\~ та належним доказом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним та погашення. Розрахунок формується на підставі первинних документів і може бути прийнятий до судом лише у сукупності з випискою по рахунку. Постанова Верховного Суду від 25.05.2022р. №554/4300/16-ц містить позицію, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. В даному випадку, матеріали справи не містять доказів в підтвердження надання коштів чи відкриття відповідачу карткового рахунку, відсутня виписка по рахунку в підтвердження конкретних операцій по користуванню коштами. Також, суд звертає увагу, що заборгованість по тілу кредиту становить 691,88 грн., а відсотки і пеня, штрафи вцілому становлять заборгованість 13942,93 грн., що явно перевищує борг по тілу кредиту. Крім того, позивач розрахував до стягнення неустойку за умовами, якими передбачено сплату двох видів штрафів «фіксована частина» та «процентна складова», як види цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення клієнтом строків виплати грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Згідно тарифів банку та відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, штраф нараховується банком у твердій сумі -500 грн. та 5 % від суми позову, що суперечить нормам ЦК України. Суд зазначає, що\~ одночасне застосування пені та двох видів штрафів за одне й те саме порушення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, даючи оцінку позиції сторін у справі та наданим доказам, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення за недоведеністю. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed