Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому прохав: припинити стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що присуджені рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.09.2015 року по справі № 553/9951/15; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати по справі, що складають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що він перебував у шлюбі з відповідачем з 05.02.2013 р., який розірваний на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави віл 18.06.2015 року (справа № 554/7783/15-ц). Позивач зазначає, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.09.2015 року (справа № 553/9951/15) з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття. [PERSON] зазначає, що до березня 2022 року син проживав з [PERSON] , а він сплачував аліменти на утримання сина. З березня 2022 року син став проживати із позивачем та він займається його утриманням та вихованням, але продовжує сплачувати аліменти на користь [PERSON] . Позивач стверджує, що сину виповнилось 14 років і він прийняв рішення проживати разом з ним, що підтверджується його заявою. З огляду на викладене, змушений звернуться до суду з даним позовом . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07 грудня 2023 року закрито підготовче провадження.. Позивач [PERSON] надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 49). Відповідач [PERSON] надіслала до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без її участі. У заяві зазначила, що їхній з позивачем син дійсно мешкає з батьком, вона не вважає за доцільне заперечувати щодо задоволення позовних вимог про припинення стягнення аліментів з позивача та їх стягнення з неї на користь позивача. [PERSON] зазначила, що нею вживались заходи щодо досудового врегулювання даного спору мирним шляхом, однак [PERSON] наполіг на вирішенні даного спору в судовому порядку. Щодо стягнення судового збору , зазначила, що у разі визнання позову відповідачем 50 % судового збору повертається позивачу з державного бюджету. [PERSON] вказала, що заперечує проти стягнення з неї витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Вказану сумі вважає належним чином не обґрунтованою. Відповідач звернула увагу суду, що в матеріалах справи наявна копія паперової квитанції, яка виписана від руки та датована 04.10.2023 р., в якій зазначено : «гонорар отримано за складання заяви», при цьому не конкретизовано якої, а сам акт прийому-передачі робіт, датовано 09.10.2023 року, тобто після того, як було виписано квитанцію Відповідач зазначає, що відсутні будь-які докази реального надання послуг саме по договору з правничої допомоги від 04.10.2023 року, оскільки акт прийому-передачі виконаних робіт всупереч норм ЦПК України не містить детального опису, переліку наданих адвокатом та отриманих клієнтом послуг. Зокрема, в акті зазначено те, що «Адвокат передав, а клієнт отримав позовну заяву від імені клієнта про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а також складені адвокатом інші документи, які додані до позовної заяви». При цьому , які саме інші документи були складені не вказано, але як видно з акту послуги з їх складання включено до вартості гонорару у 4000 грн. Відповідач вважає, що співмірність гонорару жодним чином не обґрунтована зі складністю справи, яка по своїй суті не є складною, тим паче за відсутності факту заперечення щодо її задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до наступного висновку . Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 01 вересня 2009 року, актовий запис № 841 (а.с.9). З копії постанови державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про звернення стягнення на доходи боржника від 23.09.2015 р. вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2/554/3141/2015 виданого 18.09.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2015 року до досягнення дитини відповідного віку, відкрито виконавче провадження ВП № 48819481 (а.с.17). З довідки виданої [PERSON] з місця роботи вбачається, що згідно Постанови Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ВП № 48819481 від 23.09.2015 щомісячно утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів доходів (а.с.15). Із заяви [PERSON] вбачається, що останній підтвердив, що з березня 2022 року він проживає разом з батьком за адресою [ADDRESS] . Батько займається його вихованням та утриманням (а.с.14). Дана обставина також підтверджується актом засвідченим сусідами позивача - [PERSON] та [PERSON] , з якого вбачається, що з березня 2022 року син [PERSON] [PERSON] постійно проживає разом з батьком за адресою [ADDRESS] по теперішній час. Батько займається вихованням та утриманням сина, щодня відвозить його до школи та забирає зі школи, син є членом сім`ї [PERSON] (а.с.18). За правилами ст.191\~СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи позовні вимоги про припинення стягнення аліментів із [PERSON] , суд зазначає наступне. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Відповідно до п. 17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина 1\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Це також кореспондується з положеннями\~ст.273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст.273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст.\~\~273 СК України, має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Стягнення на даний час аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, яка з березня 2022 року проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Крім того, відповідно до ч.4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на викладене, враховуючи те, що з березня 2022 року син [PERSON] проживає з батьком, проте існує обов`язкове до виконання не скасоване рішення суду, яким із позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідача на сина, суд робить висновок про те, що позов підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів, суд керується наступним. Встановлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ проживає з батьком з березня 2022 року та перебуває на його утриманні. Відповідач не заперечує вказаного факту. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~статті 181СК України\~встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. 08 липня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII. Вказаним Законом внесено зміни до\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи викладені норми права, вбачається, що кожна сторона сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлених сторонами вимог. Таким чином, суд, відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, те, що остання зобов`язана утримувати сина відповідно до\~ст. 180 СК України, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення аліментів із [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття. У відповідності до вимог ст.191\~ч.1\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання про розподіл судового збору суд вирішує наступним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд враховує , ту обставину, що відповідач не була належним чином повідомлена про місце , дату та час першого судового засідання, у якому було закрито підготовче провадження, а після отримання судової повістки відразу надіслала заяву про визнання позову. Тому суд вважає за можливе застосувати норми ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягнути з відповідача 50 % судового збору 1073 грн. 60 коп. на користь держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується копією посвідчення (а.с.8), решту 50 відсотків судового збору 1073 грн. 60 коп. компенсувати за рахунок держави відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо стягнення із позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем виконані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подано докази сплати судових витрат на правову допомогу, а саме договір про надання правової допомоги від 04 жовтня 2023 року, укладений між укладеного між [PERSON] та адвокатом Васильєвою Л.М., розрахунком адвоката Васильєвої Л.М, актом прийняття-передачі виконаних робіт від 09 жовтня 2023 року , квитанцією № 8 на суму 4000 грн. наданою адвокатом Васильєвою Л.М. Частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 вказаної статті передбачається, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи складність даної справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді першої інстанції, значення справи для сторін, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Outcome: approved