Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 10.12.2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №ТКФ 09.07.2021 1532-2021 (для придбання транспортного засобу та на споживчі цілі) за умовами якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 434 000,00 грн. строком користування до 09.12.2026. Крім того, в якості забезпечення виконання вищевказаних зобов`язань за договором про споживчий кредит №ТКФ 09.07.2021 1532-2021 10.12.2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] був укладений Договір поруки №Т03.03.2020 П 1340-2021. Згідно розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №ТКФ 09.07.2021 1532-2021 від 10.12.2021 загальна заборгованість відповідачів за невиконання умов договору станом на 18.04.2023 року становить у розмірі 495 056,38 грн., з яких 422 063,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту за період 10.12.2021 року по 17.04.2023 року включно, 60 624,18 грн. - заборгованість по відсоткам за період 10.12.2021 року по 17.04.2023 року включно, 12 369,00 грн. - заборгованість по комісії за період 10.12.2021 року по 18.04.2023 року. 02.02.2023 року позивачем на адресу відповідачів направлено повідомлення-вимоги про дострокове виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит №ТКФ 09.07.2021 1532-2021 від 10.12.2021. Однак, відповідачі належним чином не виконали взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №ТКФ 09.07.2021 1532-2021 від 10.12.2021 станом на 18 квітня 2023 року у загальному розмірі 495 056,38 грн. та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 20.06.2023 року було відмовлено в задоволені заяви позивача про забезпечення позову. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 14.08.2023 року роз`єднано позовні вимоги, передано справу в частині вимог до [PERSON] до Господарського суду міста Києва для розгляду межах справи №910/5605/23, розгляд позовних вимог до [PERSON] виділено для розгляду у самостійне провадження у справі №910/12249/23 в Дніпровському районному суді м. Києва. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи були повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, у встановленому законом порядку відзив на позов не подав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини,прийшов до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи суд встановив, 10.12.2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №ТКФ 09.07.2021 1532-2021 (для придбання транспортного засобу та на споживчі цілі), відповідно до умов якого відповідач отримав у кредит 434 000,00 грн. строком до 09.12.2026 року з відсотковою ставкою 11.99 % річних у разі належного виконання умов договору позичальником та 0,19 % від суми кредиту, а саме 824,60 грн. щомісячно у вигляді комісії. Повернення кредиту повинно відбуватись відповідно до графіку платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Крім того, 10.12. 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №Т03.03.2020 П 1340-2021 для забезпечення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит №ТКФ 09.07.2021 1532-2021 від 10.12.2021,відповідно до умов якого Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі [PERSON] зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Кредитного договору. За заявою [PERSON] від 10.12.2021 на вказаний нею поточний рахунок позивачем 10.12.2021 року відповідно до платіжної інструкції №828269678 було перераховано 434 000,00 грн. Пунктом 2.1.10. Кредитного договору передбачено, що платежі з повернення Кредиту та сплати процентів за користування ним здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені Графіком платежів, на рахунок, відкритий у Кредитора, зазначений в цьому Кредитному договорі. Згідно пункту 2.1.8.2. Кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості встановлена щомісячна комісія в розмірі 0,19% від суми Кредиту, а саме: 824,60 грн. У відповідності до пункту 2.2. Кредитного договору Позичальник має право отримати Кредит та зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені цим Договором, виконати Боргові зобов`язання. Згідно пункту 9.1. Кредитного договору Позичальник сплачує Кредитору проценти за користування Кредитом, виходячи із розміру процентної ставки, встановленої пунктом 2.1.2. цього Договору. Нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом за методом 30/360 на залишок заборгованості за Кредитом, починаючи з моменту (дати) надання Кредиту до моменту (дати) його повернення. Пунктом 9.3. Кредитного договору визначено, що платежі з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування, комісій та інших платежів, передбачених Кредитним договором здійснюються відповідно до умов п.п. 2.1.10. п. 2. Кредитного договору. Пунктом 9.4. Кредитного договору визначено, що погашення чергового платежу по поверненню Кредиту за Кредитним договором та/або сплати процентів за користування Кредитом, комісій та інших платежів, передбачених Кредитним договором є 10 число поточного місяця відповідно до Графіку погашення, викладеного в Додатку №1 до Кредитного договору. Однак відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим станом на 18.04.2023 року утворилась заборгованість в загальній сумі 495 056,38 грн., з яких 422 063,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту за період 10.12.2021 року по 17.04.2023 року включно, 60 624,18 грн. - заборгованість по відсоткам за період 10.12.2021 року по 17.04.2023 року включно, 12 369,00 грн. - заборгованість по комісії за період 10.12.2021 року по 18.04.2023 року. У відповідності з пунктом 8.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісії за дії Банку, які здійснюються на користь Позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за Договором у терміни, що визначені відповідно до Договору, забезпечити своєчасну оплату платежів за договором, а також належним чином виконати інші зобов`язання, встановлені Договором. Згідно пункту 13.1. Кредитного договору, Кредитор має право достроково припинити строк користування Кредитом та вимагати погашення заборгованості за Кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за Кредитом, що залишилася, належних процентів, пені та інших платежів та відшкодування завданих Банку збитків у разі настання будь-якої з подій, визначених в цьому пункті договору, у тому числі, але не виключно, у випадку: - невиконання Позичальником будь-яких зобов`язань за Кредитним договором та/або умов договорів забезпечення, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів передбачених передбачених п.2.1.3., 2.1.10., 9.3., 9.4. більше ніж на один календарний місяць. Пунктом 13.3. Кредитного договору Сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, визначених п. 13.1 цього Кредитного договору, Банк направляє Позичальнику повідомлення з вимогою виконання Позичальником Боргових зобов`язань за цим договором. При цьому, строк виконання Позичальником Боргових зобов`язань, за взаємною згодою Сторін, вважається таким, що настав, починаючи з 10 (десятого) календарного дня з дня направлення Позичальнику повідомлення. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, яка зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням зв`язку при відправленні листа з повідомленням про вручення на адресу Позичальника, зазначену в реквізитах цього договору. Позивач дотримався вказаної вимоги і відповідними Повідомленнями вимогами від за вих.№2172/70.2 та від 02.02.2023 за вих.№2173/70.2. Відповідач-1 та Відповідач-2 були повідомлені про наявність заборгованості за Кредитним договором та про необхідність дострокового повернення кредиту. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №ТКФ 09.07.2021 1532-2021 від 10.12.2021 року у загальному розмірі 495 056,38 грн. станом на 18.04.2023 року та витрати зі сплати судового збору. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк. Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст.3, 6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно зі ст.ст.629, 526, 530 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього Кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. Вказаний договір оформлений письмовим документом і підписаний сторонами. За змістом договору вбачається, що сторонами обумовлена сума кредитних коштів, розмір відсотків за користування ними, порядок їх надання Банком позичальнику, а також строк, порядок та умови повернення кредиту позичальником, відповідальність за порушення своїх зобов`язань, тобто усі істотні умови кредитного договору. Отже, кредитний договір та договір поруки є чинними і обов`язковими для виконання. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] порушила умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, стягнення якої позивач вимагає в судовому порядку. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами, які повністю узгоджується між собою. Суд вважає вказані докази належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло. Відповідно до положень кредитного договору та договору поруки, ст.526, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору позичальником, а також умови договору поруки поручителем належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачі суду не надали, як і не надали доказів щодо належного виконання ними умов кредитного договору. Таким чином, оскільки відповідач не виконав зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як ухвалою суду від 14 серпня 2023 року роз`єднано позовні вимоги, справу в частині вимог до [PERSON] передано до Господарського суду міста Києва для розгляду межах справи №910/5605/23, розгляд позовних вимог до [PERSON] виділено для розгляду у самостійне провадження у справі №910/12249/23 в Дніпровському районному суді м. Києва, позовні вимоги АТ «Таскомбанк» до [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved