Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: - земельну ділянку, площею - 3,187 га, яка розташована на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області (у минулому - територія Кам`яногребельської сільської ради Сквирського району Київської області), кадастровий номер: 3224082400:04:003:0013; - частину житлового будинку [ADDRESS] ; - частину житлового будинку [ADDRESS] . Єдиним спадкодавцем покійної була її донька - [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем, проте не оформила належним чином оскільки [INFO] померла. [PERSON] зазначає, що він проживав разом з [PERSON] однією сім`єю не менше 5 років, а саме з квітня 2009 року по жовтень 2013 року. З листопада 2013 року по березень 2020 року [PERSON] відбував покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2014 року у справі № 404/11546/13-к. У квітні 2020 р. він звільнився з місця відбування покарання і приїхав до [PERSON] . Вона проживала сама, так як мати її померла [INFO] . Сама ж [PERSON] сильно хворіла, не перенісши смерті матері, від чого й сама померла [INFO] . Разом із сусідами він поховав [PERSON] . У своїй позовній заяві [PERSON] просить суд: -встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на протязі більше п`яти років однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , до її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3224082400:04:003:0013, площею 3,187 га, що знаходиться на території Кам`яногребельська сільська рада, Сквирський район, Київська область. -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на частки у домоволодінні по [ADDRESS] , а саме на: -1/5 частки у житлового будинку по [ADDRESS] , належної [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 2-ою Київською державною нотаріальною конторою 26.06.1992, № 3с-598; -1/10 частки у житлового будинку по [ADDRESS] , належної [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 2-ою Київською державною нотаріальною конторою 26.06.1992, № 3с-600; -1/10 у житлового будинку по [ADDRESS] , належної [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 2-ою Київською державною нотаріальною конторою 26.06.1992, № 3с-600. Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року позову заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 22 січня 2024 року. 22 січня 2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла зустрічна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що він з 21.12.1978 року і по теперішній час постійно проживає у [ADDRESS] та здійснює догляд за домоволодінням. Він, [PERSON] та [PERSON] проживали спільно на одній земельній ділянці, що охоплює дві адреси - [ADDRESS] і [ADDRESS] , вели спільне підсобне господарство - утримували спільно курей, голубів, собак, котів. У них було спільне проживання, спільні родинні відносини, насамперед вони виявлялися у психологічній підтримці одне одного, спілкуванні, плануванні щодо облаштування спільної прибудинкової території, спільному переживанні радісних і сумних моментів життя, піклуванні про здоров`я одне одного. Крім того, це виявилося у спільному харчуванні, спільних витратах на харчування, перебуванні в одній оселі, проживанні в одній оселі, взаємному відвідуванні осель, спільному веденні підсобного господарства. Він ніс на собі обов`язок утримувати в належному технічному стані оселю тітки та сестри ( [ADDRESS] ), ремонтувати дах, систему дощової каналізації, підмостку(фундамент), обрізати гілля дерев, слідкувати за справністю газової системи, електрики, зовнішнього і внутрішнього освітлення, каналізації, водопостачання, ремонтувати паркан зі сторони вулиці, вносив добрива на клумбу тощо, допомагав робити внутрішній та зовнішній ремонт оселі ( [ADDRESS] ), возив самостійно усі будівельні матеріали, що були необхідні для ремонту оселі. Крім того, з моменту смерті сестри [PERSON] , тобто з 2021 року, він є єдиним володільцем оселі, яка належала тітці та сестрі, а саме домоволодіння по [ADDRESS] . Продовжує виконувати усі функції по догляду за домоволодінням, що і виконував за життя тітки [PERSON] та двоюрідної сестри [PERSON] . Щодо тверджень відповідача (позивача за первісним позовом), що викладені ним у первісній позовній заяві, [PERSON] зазначає наступне. [PERSON] він знає, приблизно з початку 2009 року, коли він познайомився із сестрою [PERSON] . На початку нашого знайомства він справджував враження добропорядного чоловіка, приділяв знаки уваги сестрі, залицявся до неї в рамках розумного, часто заходив у гості. Складалося враження, що він хоче побудувати серйозні відносини з сестрою. Приблизно літа 2009 року [PERSON] робив спроби увійти до родини, почав проживати в одній кімнаті із сестрою. Проте, дуже скоро виявилося, що бажання вести спільний побут і робити свій посильний вклад у розвиток родини та оселі він не має. Натомість, не маючи постійного місця роботи, як і заробітку, [PERSON] почав частіше, ніж зазвичай, вживати спиртні напої, нерідко вони вживали алкоголь разом із сестрою [PERSON] . Скоро це дійшло до того, що [PERSON] і [PERSON] вже зловживали алкоголем як удома, так і в інших місцях. Таке спільне проживання [PERSON] нашій родині продовжувалося до літа 2013 р. Останнім неприпустимим поступком [PERSON] у їх родині стала сварка та бійка із тіткою та сестрою, вчинена у стані алкогольного сп`яніння. Після чого [PERSON] та тітка [PERSON] буди вимушені вигнати [PERSON] з дому. Весною 2020 р. [PERSON] з`явився у нас знову, сказав, що звільнився з місць позбавлення волі. На цей час [PERSON] вже померла [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] разом із сусідами поховав [PERSON] . Таким чином, [PERSON] постійно не проживав 5 років, і відповідно не має жодного відношення до домоволодіння по [ADDRESS] , там не проживав і не проживає. На момент смерті [PERSON] , і на теперішній момент часу [PERSON] є єдиною людиною, що проживає у домоволодінні по [ADDRESS] . Останній раз [PERSON] з`являвся у домоволодінні по [ADDRESS] у травні 2023 року. Він пред`явив [PERSON] копію інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.02.2023 № ПБ-2023 № 397, в якій зазначена інформація про права на домоволодіння по [ADDRESS] , та заявив, що він оформлятиме спадщину, і намагався вселитися у приміщення на підставі вказаної інформаційної довідки, що він йому категорично заборонив. Більше він його не бачив після того. [PERSON] вважає, що є єдиним спадкоємцем майна, яке залишилося [PERSON] після смерті матері [PERSON] і фактично перейшло у спадок (було прийняте як спадкове майно), а також майна, що залишилося після смерті його двоюрідної сестри [PERSON] . Зазначає, що відмови від спадщини [PERSON] та [PERSON] він не заявляв. Щодо наявності у спадкодавця права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3224082400:04:003:0013, площею 3,187 га, що знаходиться на території Кам`яногребельська сільська рада, Сквирський район, Київська область, йому нічого не відомо і жодних підтверджень цьому позивачем за первісним позовом не надано. Вважає, що в цьому позові [PERSON] потрібно відмовити. Ухвалою суду від 22 січня 2024 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. У судове засідання сторони не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у первісному позові слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окрім того ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Матеріалами справи, зокрема первісним позовом, підтверджуються обставини справи, зазначені у зустрічному позові [PERSON] , щодо його родинних відносин зі спадкодавцем та прийняття ним спадщини. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Статтею 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, ч. 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.02.2023 № ПБ-2023 № 397, в якій зазначена інформація про права на домоволодіння по [ADDRESS] , підтверджується право спільної часткової власності спадкодавця та її матері на нього. Так як, [PERSON] померла [INFO] , її майно, а саме 1/5 та 1/10 частки у домоволодінні по [ADDRESS] , перейшли до її спадкоємця - доньки [PERSON] , яка проживала з матір`ю за однією адресою. Заявлений позивачем за первісним позовом період часу, в який він проживав зі спадкодавцем, менший за 5 років, що виключає можливість задоволення його позову. Суд приходить до висновку, що строк перебування [PERSON] під вартою та строк відбування покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2014 у справі № 404/11546/13-к, не може бути зарахований у строк постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] . Натомість період часу в який позивач за зустрічним позовом проживав зі спадкодавцем, значно перевищує 5 років. Обставини проживання в одному домоволодінні та наявність родинних відносин, є підставою для задоволення зустрічного позову. У зв`язку із відмовою у задоволенні первісного позову та задоволенням зустрічного позову, з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 3633 гривень 60 копійок на користь [PERSON] . Витрати у вигляді судового збору понесені [PERSON] залишаються за ним. Витрат на правничу допомогу сторонами на заявлено.

Outcome: approved