Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] , через адвоката Кушніра С.Б. (ордер а.с.16,17), звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини сторін, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] , визначений судовим наказом Барвінківського районного суду Харківської області від 28 січня 2022 року по справі № 611/49/22 з твердої грошової суми у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на частину з усіх видів доходів [PERSON] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . З моменту ухвалення судового наказу Барвінківським районним судом Харківської області від 28 січня 2022 року суттєво змінились умови, а саме, на час ухвалення судового наказу відповідач не працював. На даний час відповідач має стабільний дохід. Позивачка з сином є вимушеними переселенцями через російську військову агресію, вони змінили місце проживання, що призвело до необхідності витрат на оренду житла в м.Києві. Відповідно до протоколу від 19 вересня 2023 року автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою суддею визначено А.В.Слободянюк. Ухвалою від 25 вересня 2023 року від року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с.20,21). На запит суду, від Барвінківського виконавчого комітету міської ради Ізюмського району Харківської області надійшов лист від 06 жовтня 2023 року № 02-28/2991, відповідно до якого відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Відповідач судом повідомлявся про розгляд справи, поштове відправлення повернуто до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Судом 23 листопада 2023 року розміщено оголошення про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України а мережі інтернет (а.с.30). Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 159 від 16 грудня 2014 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Судом досліджено шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішення судовий наказ Барвінківського районного суду Харківської області від 28 січня 2022 року, справа № 611/49/22, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Стороною позивача надана знеособлена копія вказаного судового наказу (а.с.12). Як вбачається із копій довідок переселенців, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , фактично проживають у [ADDRESS] . Довідки видано Дніпровським РУПСЗН міста Києва 27 квітня 2023 року за номерами 3004-5002733196, 3004-5002733197 (а.с.14, 15). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст.183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст.182 - 184, 192 СК України. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У позовній заяві наведено обставини, як підстава зміни способу стягнення аліментів після ухвалення судового наказу, а саме: відповідач має стабільний дохід; зміна місця проживання позивача призвела до необхідності витрат на оренду житла в м.Києві, однак сторона позивачки не надає жодних доказів на підтвердження таких обставин. Отже, за матеріалами справи судом не встановлено таких фактичних обставин, які б Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed