Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Заявник [PERSON] , в особі представника - адвоката Онфорей Ш.К., звернуся до суду з вищевказаною заявою в обґрунтування якої посилався на наступне. [INFO] померла матір заявника, [PERSON] . Після її смерті спадкоємцем за законом став чоловік померлої [PERSON] , батько заявника, який спадщину прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO] . Батьки заявника уклали шлюб 12.04.1973 р.н., що підтверджується свідоцтвом про шлюб свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 12.04.1973 року. За життя [PERSON] склав заповіт 25.01.2022 року, який зареєстрований в реєстрі за № 02-09 та посвідчений Паламарю С.К. , старостою Горбівського старостинського округу № 2 Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, яким заповів все своє майно, де б воно не було та з чого не складалось і все те що йому належало на день смерті сину, [PERSON] . Інших спадкоємців, які б хотіли прийняти спадщину не має. За зверненням заявника до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про паво на спадщину за заповітом після смерті батька, йому було відмовлено згідно листа № 70/02-14-59/2023 від 31.05.2023 року та лист № 73/02-14-60/2023 від 05.06.2023 року від приватного нотаріуса Опришко С.І., через розбіжності в документах, які підтверджують родинні стосунки між ним та його померлими батьками, а також розбіжностями в прізвищі, імені та по батькові у свідоцтві про шлюб батьків та свідоцтвах про їх смерті. Просить суд встановити факти, що заявник являється сином [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а також встановити факт перебування в зареєстрованому шлюбі [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , який був укладений 11.03.1973 року сільською радою с.Горбова Глибоцького району Чернівецької області. В судове засідання сторони не з`явилися, проте від представника позивача Онофрей Ш.К. надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутності та у відсутності заявника. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Від заінтересованої також надійшла заяв про розгляд справи у її відсутності. Також не заперечували щодо задоволення заявлених вимог. З досліджених доказів по справі суд дійшов висновку про задоволення поданої заяви враховуючи наступне. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2020 року, [INFO] у віці 82 років померла матір заявника, [PERSON] . Після її смерті спадкоємцем за законом став чоловік померлої [PERSON] , батько заявника. Він спадщину прийняв але не оформив своїх спадкових прав, помер [INFO] у віці 80 років згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.03.2023 року. Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 12.04.1973 року [PERSON] та [PERSON] одружилися 11.03.1973 року. [PERSON] за життя постійно був зареєстрований та проживав в с.Горбова Чернівецького району Чернівецької області, а на момент смерті проживав разом із своїм сином, [PERSON] , [INFO] , невісткою [PERSON] , [INFO] , та внуками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 577 від 22.05.2023 року та копіями облікової карти погосподарського обліку, особовий рахунок [NUMBER] за 2021-2025 р.р. виданими старостою Горбівського старостинського округу №2. Згідно копій облікових карт погосподарського обліку з 1986 року по 2025 рік, виданими Горбівським старостинським округом № 2, головою та власником вищевказаного домогосподарства був [PERSON] . Як вбачається з копій облікової карти погосподарського обліку № [NUMBER] на 2011-2015 р.р. та № [NUMBER] на 2016-2020 р.р. [PERSON] була зареєстрована по момент смерті в одному будинку із своїм чоловіком за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт 25.01.2022 року, який зареєстрований в реєстрі за № 02-09 та посвідчений Паламарю С.К. , старостою Горбівського старостинського округу №2 Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, яким заповів все своє майно, де б воно не було та з чого не складалось і все те що йому належало на день смерті сину, [PERSON] . Інших спадкоємців, які б хотіли прийняти спадщину не має. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Опришко С.І., із заявою про прийняття спадщини за заповітом на майно, що залишилось після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] , однак отримав лист № 70/02-14-59/2023 від 31.05.2023 року та лист № 73/02-14-60/2023 від 05.06.2023 року від приватного нотаріуса Опришко С.І. з відмовами через розбіжності в документах, а саме: у свідоцтві про смерть батька серії [NUMBER] від 08.03.2023 року, прізвище та ім`я спадкодавця вказане [PERSON] , а у свідоцтві про смерть матері серії [NUMBER] від 08.01.2020 року прізвище та ім`я спадкодавця вказане [PERSON] ; у повному витягу з ДРАЦС громадян щодо актового запису про народження заявника, відомості про дитину, вказане - [PERSON] , відомості про батька, вказане - [PERSON] , за № 00039898518 від 31 травня 2023 року, а відомості про матір, вказане - [PERSON] , за №00039932674 від 01.06.2023 року; у паспорті серії [NUMBER] , виданого Герцаївським РВ УМВСУ в Чернівецькій області від 15.02.1999 року, прізвище та ім`я заявника вказане - [PERSON] ; у повному витягу з ДРАЦС громадян щодо актового запису про шлюб батьків заявника, відомості про нареченого, вказане - [PERSON] , а відомості про наречену, вказане - [PERSON] , за №00039932686 від 01.06.2023 року. Враховуючи наведене, нотаріус рекомендувала звернутися до суду з питань встановлення факту родинних відносин між заявником та його батьками а також встановлення факту проживання батьків заявника у зареєстрованому шлюбі. Наслідком розбіжностей у написанні прізвищ та літ. «и» та «і», що може бути звичайною помилкою, яка була допущена у зв`язку із перекладом з російської мови на українську, при отриманні паспорту громадянина України. Вказані помилки не дають заявнику змоги реалізувати своє право на спадщину, у зв`язку з чим заявник звернувся за захистом своїх прав в судовому порядку. Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами а також факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частина 2 вказаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню - не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - встановлено, що відповідно до п.4 ст.273 ЦПК - суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При чому - суддя не вправі відмовити у прийнятті заяви, а суд - закрити провадження у справі з тих підстав, що органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у відновленні запису про реєстрацію акту у зв`язку з відсутністю даного запису у книгах реєстрації відповідних записів, що збереглись. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 року №5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносини коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За роз`ясненнями п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року про судову практику у справах по спадкування слідує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати, заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю тощо. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 1270 ЦК України установлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Отже, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з реєстрацією місця проживання спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання спадкодавця, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому відсутність реєстрації спадкоємця за місцем проживання спадкодавця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини 3 статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд в постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 212/9157/15-ц та від 10 січня 2019 року у справі 484/747/17. Доказом родинних стосунків між заявником та його батьками є те що відповідно до повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження прізвище дитини вказане [PERSON] , [INFO] , у відомості про батька вказаний [PERSON] , [INFO] , а у відомості про матір вказана [PERSON] , [INFO] , що співпадає. Окрім цього, оскільки [PERSON] , який помер [INFO] , одноособово прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] однак через розбіжності у їхніх ініціалах за свідоцтвами про їх смерть, які не співпадають з ініціалами батьків заявника згідно свідоцтва про їх одруження, виникла необхідність у встановленні факту перебування батьків заявника у зареєстрованому шлюбі, який був укладений. Факт укладання шлюбу 11.03.1973 року між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 12.04.1973 року, а також записам у облікових карт погосподарського обліку Горбівського старостинського округу № 2 за період з 1986 року по 2025 рік, де міститься інформація про сімейний стан останніх як чоловіка і дружина, про їх спільне проживання, ведення спільного господарства і сімейного побуту тощо. Також суд бере до уваги у якості належних доказів інформацію про сімейний стан заявника згідно даних книг погосподарського обліку в яких зазначено, що [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON] . За встановлених обставин, суд дійшов до обгодованого висновку про наявність достатніх і достовірних доказів які підтверджують заявлені вимоги, у зв`язку з чим такі підлягають задоволенню. Встановлення даних фактів потрібно заявнику з метою отримання свідоцтва про право на спадщину і оформлення набутих спадкових прав після смерті своїх батьків.

Outcome: approved