Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

08.02.2024 представник [PERSON] адвокат Канівець Г.Р., звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] у м.Гола Пристань Скадовського району Херсонської області, [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що заявник є сином [PERSON] , [INFO] , яка проживала у м. Гола Пристань та після повномасштабного вторгнення та військової агресії російських збройних сил, знаходилася під окупацією. Матір заявника померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.08.2023. Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] звернувся до Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), але дистом №73/23.20-110 від 07.02.2024 йому було відмовлено через відсутність документів, які підтверджують факт смерті матері, та визначені положеннями ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» . Встановлення факту смерті необхідне для здійснення реєстрації факту смерті в органах реєстрації актів цивільного стану. Ухвалою суду від 08.02.2024 відкрито провадження у справі. До судового засідання [PERSON] та його представник адвокат Канівець Г.Р. не з`явилися. Представник заявника надала до суду заяву, у якій розгляд справи просила провести за її та заявника відсутності. Вимоги викладені у заяві просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву, у якій розгляд справи просили провести за відсутності їх представника Вказали, що заперечень проти заявлених вимог не мають, рішення просили прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника [NUMBER] від 10.07.1976 року. На підтвердження факту смерті [PERSON] , заявником надано копію свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] , яка померла [INFO] , видане 15.08.2023 на тимчасово окупованої території За приписами п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права,обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя,незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, станом на 04.08.2023, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, станом на 04.08.2023 року, Голопристанська територіальна громада включена до вказаного переліку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Документ, який підтверджує факт смерті [PERSON] , виданий установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим. Встановлення факту смерті [PERSON] заявнику необхідно для проведення державної реєстрації смерті його померлої матері. Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті [PERSON] в м.Гола Пристань Скадовського району Херсонської області, оскільки це підтверджується поданими заявником доказами в їх сукупності, підстав не довіряти яким у суду немає. Таким чином, оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті матері на тимчасово окупованій території, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 15.08.2023, не створює правових наслідків на території України, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved