Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що згідно з пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії , затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року № 312, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії, який розробляється постачальником послуг на основі типового договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п.3.1.5 Правил електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. Позивач розмістив в засобах масової інформації та на веб-сайті Типовий договорі про постачання електричної енергії, таким чином дії позивача щодо укладення договорів про постачання електричної енергії не потребують двостороннього підписання письмової форми договору, враховуючи положення статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України. Таким чином, між ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] та відкрито особистий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до договору та пунктів 5.2.2 та 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року № 312, постачальник укладає договори обов`язкові для здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує умови таких договорів, а споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць відповідно до умов договору. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20-го числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Заборгованість за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] у відповідача виникла з 01.02.2022 року по 30.11.2023 року та складає 8562,96 грн. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце слухання справи оповіщена відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надала. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. На ім`я відповідачки було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з особового рахунку. Отже, [PERSON] є споживачем ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія". Відповідно до п. 2.1. Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Також доказом того, що між сторонами відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання електричної енергії є виставлені на оплату рахунки за спожиту електричну енергію, наявність у боржника особового рахунку. Відповідно до Договору та пунктів 5.2.2 та 5.5.5 Правил, постачальник укладає договори, обов`язкові для здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує умови таких договорів, а споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюється за рахунковий період, який становить один календарний місяць відповідно до умов договору. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричної енергії вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно довідки від 08.12.2023, за період з 01.01.2022 року по 01.01.2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] виникла заборгованість за спожиту послугу електропостачання, яка станом на 08.12.2023 р. становить 8562,96 грн. Відповідачка добровільно не сплачує борг за спожиту електричну енергію. Нарахування за надані послуги з електропостачання здійснювалися відповідно до показників електролічильника та встановлених тарифів на електроенергію. Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, який здійснює продаж електроенергії за договором постачання електричної енергії, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Таким чином судом встановлено, що відповідачкою порушено зобов`язання щодо сплати за спожиту електричну енергію, у зав`язку із чим утворилась заборгованість. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 8562 грн. 96 коп. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved