Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

31 жовтня 2023 року позивачі звернулися до суду з позовом до до Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У позовній заяві посилалися на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,0475га, кадастровий номер 4824884400:01:000:0044 для ведення фермерського господарства, земельної ділянки площею 6,5229га, кадастровий номер 4824884400:01:000:043 для ведення фермерського господарства, які розташовані на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Крім зазначеного майна до складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 5,7495га, кадастровий номер 4824884400:05:002:0004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-MK №035406 від 23.02.2001 року. Зазначена земельна ділянка була успадкована матір`ю позивачів після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заповіту посвідченого секретарем Новошмідтівської сільської ради 07.12.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №62 згідно статті 549 ЦК УPCP (в редакції 1963 року), як така що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Але за життя [PERSON] не отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти, позивачі по справі - [PERSON] та [PERSON] . Позивачами спадщину після смерті [PERSON] прийнято, але отримати свідоцтво про право на спадщину вони не мають змоги, оскільки нотаріусом роз`яснено, що для підтвердження факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] необхідно звернутись до суду і у позивачів відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке належало [PERSON] . Посилаючись на вищевикладене, а саме що позивачі прийняли спадщину після смерті матері, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно право власності на яке належало спадкодавцю і не припинилося внаслідок її смерті, однак оригінали правовстановлюючих документів відсутні, позивачі просили суд визнати за ними, за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності начастку : на земельної ділянки площею 1,0475га, кадастровий номер 4824884400:01:000:0044 для ведення фермерського господарства та земельної ділянки площею 6,5229га, кадастровий номер 4824884400:01:000:043 для ведення фермерського господарства, які розташовані на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. А також визнати за ними за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності начастку земельної ділянки площею 5,7495га, кадастровий номер 4824884400:05:002:0004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-MK №035406 від 23.02.2001 року. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі та просили позов задовольнити. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву якій позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом визнав повністю та просив розглядати справу без його участі. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 08.10.2020 року Миколаївським міським ВДРАЦС ПМУМЮ (м. Одеса). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,0475га, кадастровий номер 4824884400:01:000:0044 для ведення фермерського господарства, земельної ділянки площею 6,5229га, кадастровий номер 4824884400:01:000:043 для ведення фермерського господарства, які розташовані на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області що підтверджується копією державного акту на ці земельні ділянки виданого 18.05.1995 року Новоодеською районною радою народних депутатів Миколаївської області на ім`я [PERSON] . Крім зазначеного майна до складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 5,7495га, кадастровий номер 4824884400:05:002:0004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-MK №035406 від 23.02.2001 року. Зазначена земельна ділянка була успадкована матір`ю позивачів після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заповіту посвідченого секретарем Новошмідтівської сільської ради 07.12.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №62 згідно статті 549 ЦК УPCP (в редакції 1963 року), як така що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Але за життя [PERSON] не отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №33/2021 відкритої 17.03.2021 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] Позивачі про відмову від спадщини не заявляли, а навпаки подали заяви про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Інші спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] які б прийняли спадщину - відсутні. Відомостей про існування осіб, що мали б право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Разом з тим позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно через те, що оригінали правовстановлюючих документів на це майно відсутні. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), о інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу її відкриття. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах. За правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обов`язкової частки є правом, а не обов`язком спадкоємця. У зв`язку з чим, такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку. строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, та неможливістю у зв`язку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України. Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відсутність у позивачів оригіналу правовстановлюючого документу на майно, що входить до складу спадщини, та неможливість його відновлення, призвели до порушення прав позивачів щодо оформлення спадщини. Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позивачі є єдиними спадкоємцями [PERSON] за законом, які прийняли спадщину то їх позовні вимоги про визнання права власності на вищевказані земельні ділянки підлягають задоволенню.

Outcome: approved