Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

До Воловецького районного суду Закарпатської області звернулася представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] є внуком померлої [PERSON] та її спадкоємцем. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 липня 2023 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром - 1,36 га, що належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК-№0021129, виданого 25 квітня 1997 року Воловецькою районною державною адміністрацією. 24 лютого 2010 року [PERSON] склала заповіт за яким, все своє майно на випадок її смерті, зокрема, земельну частку (пай) розміром 1,36 га в умовних кадастрових гектарах, заповіла своєму внукові - [PERSON] , [INFO] . Під час оформлення позивачем [PERSON] своїх спадкових прав виявилося, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК-№0021129, виданого 25 квітня 1997 року Воловецькою районною державною адміністрацією втрачено. Відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 24 листопада 2023 року зазначено, що станом на 01 січня 2013 року відповідно до запису в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) земель КСП «Весна» [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК-№0021129, але станом на даний час видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) чи їх дублікатів не передбачена, а тому отримати дублікат такого документу є неможливим. У зв`язку з тим, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно, що входить у спадщину, виникла необхідність у визнанні спадкових прав в судовому порядку. Враховуючи наведене, просить задовольнити позов та визнати за [PERSON] , [INFO] , мешканцем [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) земель КСП «Весна», площею - 1,36 га в умовних кадастрових гектарах, право на яку належало померлій згідно із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК-№0021129, виданого 25 квітня 1997 року Воловецькою районною державною адміністрацією. Позивач та представник позивача у судове засідання не з"явилися, проте від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, не заперечує щодо ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів\~справи вбачається,\~що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий повторно Воловецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області від 22 липня 2023 року, актовий запис №14. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром - 1,36 га, що належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК-№0021129, виданого 25 квітня 1997 року Воловецькою районною державною адміністрацією. Статтею 1217 Цивільного кодексу України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповіт ом або за законом. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). 24 лютого 2010 року [PERSON] склала заповіт за яким, все своє майно на випадок її смерті, зокрема, земельну частку (пай) розміром 1,36 га в умовних кадастрових гектарах , що належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК-№0021129, виданого 25 квітня 1997 року Воловецькою районною державною адміністрацією, заповіла своєму внукові - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в реєстрі №1. Відповідно до Витягу №26835898 від 04 травня 2011 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповітом (номер у спадковому реєстрі №51095761). Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Положеннями ч.1\~статті 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до Витягу №73334324 від 25 липня 2023 року внук, [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу Баратей А.А. із заявою про прийняття спадщини, яка в свою чергу відкрила спадкову справу №13/2023 (номер у спадковому реєстрі №70990982). Згідно статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства У країни набули право на земельну частку (пай). Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Із матеріалів справи вбачається, що під час оформлення позивачем [PERSON] своїх спадкових прав виявилося, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК-№0021129, виданого 25 квітня 1997 року Воловецькою районною державною адміністрацією втрачено. Відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 24 листопада 2023 року зазначено, що станом на 01 січня 2013 року відповідно до запису в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) земель КСП «Весна» [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК-№0021129, але станом на даний час видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) чи їх дублікатів не передбачена, а тому отримати дублікат такого документу є неможливим. При цьому вищевказаною відповіддю підтверджено, що Державний акт на земельну частку (пай) на підставі зазначеного сертифікату [PERSON] не отримувала. Судом встановлено, що оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не оформила належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набула майнові права на її отримання, відтак, успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі (аналогічні висновки містяться у постанові ВС від 03 серпня 2022 року у справі №692/566/21). Згідно положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуванням є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутність державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Разом з тим, згідно п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (не місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Із огляду\~на наведене,\~оскільки позивач\~є внуком\~спадкодавця та\~єдиним спадкоємцем\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] , померлої [INFO] , суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав у позивача немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved