Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 01 травня 2022 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030410/4605/0000289, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» д/н [NUMBER] . 18 травня 2022 року на вул. Туманяна у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу марки «Toyota Rav 4» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] та транспортного засобу марки «Renault», д/н [NUMBER] під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність, якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група». 23 червня 2022 року постановою Дніпровського районного суду міста Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП. 18 травня 2022 року [PERSON] подано позивачу заяву про подію, що має ознаки страхового випадку. Згідно страхового акту № 00513424 від 20 липня 2022 року заявлена подія є страховим випадком за Договором страхування № 030420/4605/0000289 від 01 травня 2022 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 93 401,84 грн, розмір франшизи складає у розмірі 3 171 грн. Згідно ремонтної калькуляції № 00513424 від 20 червня 2022 року вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Renault», д/н [NUMBER] становить у розмірі 96 572,84 грн. 22 липня 2022 року позивачем перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 93 401,84 грн. 15 серпня 2022 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» перераховано позивачу страхове відшкодування у розмірі 68 319, 99 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача 25 081,85 грн, що є різницею між фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом), франшизою та страховою виплатою (96 572,84 грн - 3 171 грн - 68 319,99 грн) та судові витрати. Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 01 травня 2022 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030410/4605/0000289, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» д/н [NUMBER] (а.с. 13-14). 18 травня 2022 року на вул. Туманяна у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу марки «Toyota Rav 4» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] та транспортного засобу марки «Renault», д/н [NUMBER] під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність, якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» (а.с. 22-25, 29-31, 32). 23 червня 2022 року постановою Дніпровського районного суду міста Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП (а.с. 29-31). 18 травня 2022 року [PERSON] подано позивачу заяву про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 11, 12). Згідно страхового акту № 00513424 від 20 липня 2022 року заявлена подія є страховим випадком за Договором страхування № 030420/4605/0000289 від 01 травня 2022 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 93 401,84 грн, розмір франшизи складає у розмірі 3 171 грн (а.с. 10). Згідно ремонтної калькуляції № 00513424 від 20 червня 2022 року вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Renault», д/н [NUMBER] становить у розмірі 96 572,84 грн (а.с. 15-19, 20-21). 22 липня 2022 року позивачем перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 93 401,84 грн (а.с. 9). 15 серпня 2022 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» перераховано позивачу страхове відшкодування у розмірі 68 319, 99 грн (а.с. 33). Позивач просить стягнути з відповідача 25 081,85 грн, що є різницею між фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом), франшизою та страховою виплатою (93 401,84 грн - 68 319,99 грн). Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, а тому предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилався на скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого позивачу заподіяно матеріальних збитків. Крім того, умовами договору добровільного страхування передбачено можливість визначення розміру збитків та страхового відшкодування на підставі рахунку станції технічного обслуговування. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 9 Договору страхування, укладеного між позивачем та [PERSON] , франшиза становить 0,5 %, але не менше 1 500 грн. Пунктом 15 Договору страхування, укладеного між позивачем та [PERSON] , визначено, що розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється СТО офіційного дилера марки ТЗ. Судом встановлено, що відповідача визнано винним вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Toyota Rav 4» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] . Позивачем на користь [PERSON] перераховано страхове відшкодування у загальному розмірі 93 401,84 грн. Страховиком відповідача перераховано на користь позивача страхове відшкодування у загальному розмірі 68 319,99 грн. Отже, при розрахунку суми збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування суд виходить із вартості відновлювального ремонту у розмірі 96 401,84 грн, франшизи у розмірі 3 171 грн та суми страхового відшкодування перерахованого на користь позивача у розмірі 68 319,99 грн та доходить висновку, що збитки, понесені позивачем у результаті виплати страхового відшкодування становлять у розмірі 25 081, 85 грн (96 401,84 грн - 3 171 грн - 68 319,99 грн). За наведених обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог по цій справі повністю. Крім того, позивач просить про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 02 вересня 2019 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Старк Україна» укладено договір доручення № ЮК/СУ на правові (юридичні-консультативні послуги). 02 січня 2023 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Старк Україна» укладено додаткову угоду № 2 до зазначеного договору (а.с. 34-35, 36). 02 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Старк Україна» та адвокатським бюро «Білий» укладено договір № 1/23ю про надання правової допомоги (а.с. 37, 38-39). Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує атом прийому-передачі наданих послуг № 1/32679 від 26 жовтня 2023 року, відповідно до яких вартість юридичних послуг становить 8 000 грн (а.с. 40). Відповідач не скористався своїм правом подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: approved