Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

27 грудня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані фактичним припиненням шлюбних стосунків та небажанням подальшого збереження сім`ї. В зв`язку з невстановленням зареєстрованого місця проживання відповідача, судом справу прийнято до розгляду за місце проживання позивача. Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був повідомлений відповідно до положень ч. 11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування 28.12.2023 оголошення на офіційному веб порталі «Судова влада України» (а.с.15). У визначений судом строк відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Заперечень проти заочного розгляду справи не висловила. В зв`язку з викладеним, суд, відповідно до норм ст.ст. 223, 280 ЦПК України розглянув справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Так, 20 червня 1992 року [PERSON] та [PERSON] у Гоголівській сільській раді Шишацького району Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 2, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20 червня 1992 року (а.с.10). Подружжя немає неповнолітніх дітей, проте через відсутність будь-якого спілкування з відповідачем, позивач не має можливості розірвати шлюб в органах РАЦС. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Позивач в категоричній формі наполягає на розірванні шлюбу. Вказує на те, що подружжя спільно не проживає майже 22 роки, спільного господарства не веде, подружніх стосунків не підтримує, шлюб має виключно формальний характер Заперечень щодо вищевказаних доводів відповідач не надав. Сторони не повідомляли суд про наявність між ними спору про поділ спільного майна подружжя на момент вирішення питання про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них (позивача), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач виявила бажання залишити прізвище набуте нею у шлюбі, суд на підставі ст. 113 СК України вважає необхідним залишити їй прізвище « [PERSON] ». Документально підтверджені судові витрати становлять 1073,60 грн. сплаченого позивачем судового збору. В зв`язку повним задоволення позовних вимог,

Outcome: approved