Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

05 грудня 2023\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом,\~в якому\~просив визнати\~за ним право власності на виробничу будівлю комору, яку він отримав від ПСП «Біловіжське» в рахунок оплати заборгованості по заробітній платі. Ухвалою суду від 06.12.2023 року відкрито провадження по справі з визначенням її розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Бахмацької міської ради в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. У визначений судом строк відзиву на позов не подали. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] 12.06.1992 року прийнятий на роботу в колгосп «Шлях Леніна» с. Біловежі Перші Бахмацького району Чернігівської області. 22.02.2000 року колгосп «Шлях Леніна» було реорганізовано в СВК «Біловежське», яке 09.02.2001 в ПСП «Біловіжське» . Відповідно до накладної №127 від 14.06.2006 року виданої ПСП «Біловіжське» [PERSON] отримав комору цегляну на зернотоку в рахунок оплати праці (а.с.31) Рішенням сорок четвертої сесії сьомого скликання від 20.11.2019 року визнано за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами) (а.с.32) Згідно з технічним паспортом на виробничу будівлю комору цегляну на зернотоку з підсобними приміщеннями, розташовану по [ADDRESS] , збудована в 1957 році, складається із склад загальна площа 253.0 кв.м., підсобне приміщення 10.2 кв.м., підсобне приміщення 10.8 кв.м. (а.с.3-8), Згідно з довідкою КП «Прилуцьке МБТІ» №890 від 05.12.2023 року на виробничу будівлю, розташовану по [ADDRESS] згідно матеріалів архівної справи КП «Прилуцьке МБТІ» станом на 31.12.2012 року не зареєстровано (а.с.9) Висновком про вартість об`єкта оцінки визначена ринкова вартість об`єкта нерухомості за адресою [ADDRESS] 243128 грн (а.с.12) Позивач не може оформити право власності на зазначену виробничу будівлю (комора цегляна на зернотоку) з підсобними приміщеннями, розташовану по [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи що посвідчують право власності, що підтверджується листом Бахмацької міської ради Чернігівської області від 04.12.2023 року №314. (а.с.37) Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Згідно із\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як роз`яснено у п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15та ст. 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. За правилами ст. 76\~ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивачу дійсно належить спірна виробнича будівля (комора цегляна на зернотоку) з підсобними приміщеннями, розташована по [ADDRESS] , та через відсутність правовстановлюючого документу на неї, позивач позбавлений права на розпорядження своєю власністю, а тому за позивачем слід визнати право власності на виробничу будівлю (комора цегляна на зернотоку) з підсобними приміщеннями розташовану по [ADDRESS] .

Outcome: approved