Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

У серпні 2023 року позивач [PERSON] через\~свого представника\~ адвоката\~Матвєєва Вадима\~Валерійовича звернулась до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , третьої особи: приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Матвєєвої Інни Миколаївни, в якому просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Також просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є її рідною бабусею. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Про факт смерті [PERSON] позивач дізналась в липні 2022 року, оскільки заявниця є громадянкою Республіки Польща і не могла знати про смерть [PERSON] , оскільки остання померла на території України, в місті Миколаєві та про смерть тітки [PERSON] ніхто не повідомив. Відповідач, [PERSON] , у телефонних розмовах не повідомляла про смерть [PERSON] 21 червня 2023 року з метою оформлення спадкових прав [PERSON] жемська звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального Матвєєвої І.М. 21 червня 2023 року було отримано Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що заява не подана в шестимісячний строк для прийняття спадщини та неможливо встановити родині зв`язки між [PERSON] жемською та померлою [PERSON] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована з особами, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] . Відповідно до ст ч.З ст 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 72914160 - спадкова справа була заведена 21 червня 2023 року. Тобто [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . [PERSON] відмовляється надавати письмову згоду для прийняття спадщини [PERSON] жемськой. Повністю ігнорує та не виходить на зв`язок. Представник позивача у позові зазначив, що причиною пропуску строку Пежемською [PERSON] для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини стало те, що вона знаходиться закордоном та не могла знати про смерть спадкодавця. Вказав, що факт родинних відносин позивача з [PERSON] підтверджується наступними документами: скороченим витягом свідоцтва про народження Вікторії Пежемської; Свідоцтвом про народження [PERSON] ; скороченим Витягом свідоцтва про смерть [PERSON] . З огляду на поважність причини пропуску строку прийняття спадщини та неможливість в інший спосіб захистити своє порушене право, позивач був змушений звернутися в суд з даним позовом. Ухвалою Корабельного\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~18.08.2023 року по зазначеній справі було відкрито спрощене позовне провадження викликом (повідомленням) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження і позивачу встановлений п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Представник позивача - адвокат Матвєєв В.В.. надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У поштових повідомленнях, наявних в матеріалах справи, листоношею проставлена відмітка про відсутність відповідача за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] ( [INFO] ), про що Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області був зроблений актовий запис № 862, що підтверджується наданим суду Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2017 р. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] , 1983 р.н., є донькою [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копією Свідоцтва про народження [PERSON] , виданого повторно Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції 17.06.2004 р. серії [NUMBER] ; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.12.2017 р.; Свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові від 15.06.2004 р. серії [NUMBER] . З наданого суду скороченого Витягу свідоцтва про народження від 11.02.2022 р., перекладеного з польської на українську мову, вбачається, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] , мати [PERSON] . Місце народження позивача м. Люблін, держава Польща. Зі скороченого Витягу про смерть батька [PERSON] ( [INFO] ) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у місті Ленчна, батьками померлого вказані: батько [PERSON] , матір [PERSON] . Вказаний витяг складений Люблінським воєводством Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Ленча 11.02.2022 р. та перекладений з польської на українську мову. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті своєї бабусі [PERSON] , заявник звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Матвєєвої І.М. проте, 22.06.2023 р. отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском заявником шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також неможливістю встановлення з наданих нотаріусу документів родинних відносин між заявником та [PERSON] , яка померла [INFO] . Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно п. 24 Постанови № 7 від 30.05.2008 р. Про судову практику у справах про спадкування Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Стаття 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як між онукою та бабусею. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Outcome: approved