Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє представник, звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 23.08.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №261. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті. У строки, встановлені судом, відзив відповідачем подано не було. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 23.08.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №261, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 25). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, непорозуміння та конфлікти, різні життєві цінності, з лютого 2022 року сімейні відносини не підтримують. Від вказаного шлюбу є діти: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.16), та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.17). Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дітей відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, врахувавши відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки примушування до збереження шлюбу може порушити право позивача на свободу та особисту недоторканність. Зважаючи на все вище вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не скористалася своїм правом, відповідно до ст.113 СК України, а тому підстави для зміни прізвища на дошлюбне відсутні. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги вище викладене,

Outcome: approved