Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Франківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26 червня 2019 року, актовий запис №356. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем мають різні погляди на життя, з приводу чого у них виникають постійні сварки. За спільним рішенням з відповідачем вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного побуту, сімейні стосунки між ними фактично розірвані. Просить позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадженнямз повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 17.10.2023 сторонам надавався строк для примирення тривалістю три місяці. В судове засідання позивачка не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належними чином, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належними чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2019 року і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] /а.с. 7, 10/. Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Суд намагався зберегти сім`ю сторін, в жовтні 2023 року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 876,06 грн. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved