Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 27.12.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява. Предмет позову: стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Аргументи учасників справи. Свій позов позивачка мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем, [INFO] у них народився син [PERSON] , а [INFO] народилася дочка [PERSON] . 31.08.2022 за рішенням Шполянського районного суду Черкаської області, у справі №710/1032/22 шлюб між сторонами було розірвано. Починаючи з 24.02.2022 року діти перебувають на повному забезпеченні позивачки, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина та доньки не надає та участі у їх вихованні не приймає. З огляду на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 28.12.2023 було відкрито спрощене провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд цієї цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач до суду не з`явилася, надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволенню. У суді встановлено, що згідно з рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 31.08.2022, справа №710/1032/22, шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №549. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 14.05.2010, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міського управління юстиції. [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №861 від 21.07.2011. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Відповідно до довідки №7125-7001250539 від 01.06.2022 [PERSON] взята на облік, як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За даними довідки №7125-7001250920 від 01.06.2022 [PERSON] взятий на облік, як внутрішньопереміщена особа та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №7125-7001250859 від 01.06.2022 [PERSON] взята на облік, як внутрішньопереміщена особа та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно зі ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За змістом ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2833 гривні. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Частиною 1 ст.179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач не наддав доказів щодо його непрацездатності чи тих, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання дітей, та наявність обов`язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому суд доходить до висновку про необхідність в задоволенні позову. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти належить стягувати з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 27.12.2023. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved