Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі за текстом - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі за текстом - ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 3352300549/757191 (далі за текстом - Договір № 3352300549/757191). Даний договір підписаний електронним підписом [PERSON] , що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» надало відповідачу фінансовий кредит в межах суми 9000 грн, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Сторони погодили, що невід`ємною частиною Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства - https://www.eurogroshi.com.ua/. Підписанням цього Договору відповідач підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, а також підтвердила, що отримала від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 12.08.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 12082022, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. На думку позивача, указані обставини свідчать про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 3352300549/757191. Станом на 12.08.2022 заборгованість [PERSON] за Договором становить 24975 грн, з яких: 9000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 15975 грн -заборгованість за відсотками. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 3352300549/757191 від 11.12.2021 у сумі 24975 грн. Також 20.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі за текстом - ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 19264-01/2022 (далі за текстом - Договір № 19264-01/2022). Даний договір підписаний електронним підписом [PERSON] , що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору ТОВ «ФК «Інвеструм» надало відповідачу фінансовий кредит у розмірі 3000 грн, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Сторони погодили, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі у на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на сайтах Товариства https://www.zecredit.com.ua. Підписанням цього Договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє зміст, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. 31.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. На думку позивача, указані обставини свідчать про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 19264-01/2022. Станом на 31.01.2023 заборгованість [PERSON] за Договором становить 8175 грн, з яких: 3000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 5175 грн - заборгованість за відсотками. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 19264-01/2022 від 20.01.2022 у сумі 8175 грн. 24.11.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 04.01.2024 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 04.01.2023 судове засідання відкладене на 05.02.2024 з підстав вручення представнику відповідача копії позовної заяви разом із доданими до неї документами та забезпечення права на подання відзиву. 15.01.2024 через систему «Електронний суд» адвокат Янчишин В.Й., який діє від імені відповідача [PERSON] , подав відзив, у якому позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що відповідач заперечує укладення нею кредитних договорів та отримання кредитних коштів, а докази, що підтверджують підписання цих договорів відповідачем, до позовної заяви не долучені. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують надання відповідачу грошових коштів за даними кредитними договорами. Крім цього, адвокат вважає, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є невірним. За Договором № 3352300549/757191 заборгованість слід розраховувати так: 9000 грн (тіло кредиту) х 225 грн (2,5% на 1 добу) х 30 днів (строк дії договору) = 6750 грн (відсотки за користування кредитом); 9000 грн (тіло кредиту) + 6750 грн (відсотки за користування кредитом за 30 днів) = 15750 грн (загальна заборгованість). За Договором 19264-01/2022 заборгованість слід розраховувати так: 3000 грн (тіло кредиту) х 75 грн (2,5% на 1 добу) х 30 днів (строк дії договору) = 2250 грн (відсотки за користування кредитом); 3000 грн (тіло кредиту) + 2250 грн (відсотки за користування кредитом за 30 днів) = 5250 грн (загальна заборгованість). У судовому засіданні 05.02.2024 представник відповідача адвокат Янчишин В.Й. позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, та просив у позові відмовити повністю. Додатково пояснив, що у матеріалах справи відсутні відомості, що номер телефону, на який був надісланий одноразовий ідентифікатор електронного підпису, належить саме відповідачу. Також зазначив, що відсутні банківські документи, які підтверджують, що відповідач отримувала кредит у сумі 3000 грн. Зауважив, що витяги з реєстру боржників до договорів факторингу, що надані позивачем, не підписані сторонами, а відтак останні могли бути змінені позивачем. У судове засідання 05.02.2024 представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. У позовній заяві позивач просив здійснювати розгляд справи без участі його представника. У судове засідання 05.02.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилася, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитних договорів та регулюються главою 71 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом - Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так само і відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відтак наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Надаючи оцінку доводам відповідача про непідписання та неукладення спірних кредитних договорів суд зазначає таке. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, згідно з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 3352300549/757191від 11.12.2021, укладеного між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] , Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в межах суми 9000 грн, строком на 30 днів, тобто до 09.01.2022 на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору) (а.с. 6). Відповідно до п. 1.8 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.eurogroshi.com.ua. Згідно з п. 6.1 Договору сторони погодили, що такий договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами п. 6.6, 6.7 Договору підписанням цього Договору відповідач підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, а також, що отримала від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 3352300549/757191від 11.12.2021 підписана сторонами за допомогою електронних підписів, а саме: директором ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Каплуновою Т.С. (одноразовий ідентифікатор EKG123) та [PERSON] (одноразовий ідентифікатор R78843) (а.с. 6 зв.бік). Також згідно з договором про надання фінансового кредиту № 19264-01/2022 від 20.01.2022, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] , Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн, строком на 30 днів, тобто до 18.02.2022 на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу (п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору) (а.с. 19-20). Згідно з п. 1.8 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства https://www.zecredit.com.ua. Згідно з п. 6.1, 6.3 Договору сторони погодили, що такий договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Всі додатки та додаткові угоди, складені Сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами Договору. Також відповідно до п. 6.7, 6.8 Договору підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, а також, що отримала від товариства до укладення договору інформацію, зазначену у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Договір про надання фінансового кредиту № 19264-01/2022 від 20.01.2022 підписаний сторонами за допомогою електронних підписів, а саме: директором «ФК «Інвеструм» Крутько М.О. (одноразовий ідентифікатор ZEC789) та [PERSON] (одноразовий ідентифікатор W334) (а.с. 20). При цьому порядок укладення даних електронних кредитних договорів дає підстави дійти висновку, що укладення таких договорів є неможливим без вчинення відповідачем ряду послідовних дій, спрямованих на реалізацію волевиявлення відповідача щодо укладення цих договорів, а саме: заходження на сайт фінансової установи та ознайомлення з публічною офертою, надання згоди на використання персональних даних та повідомлення таких даних, необхідних для укладення договору, підтвердження про ознайомлення з умовами договору та Правилами надання грошових коштів у позику, а також підписання електронного договору за допомогою електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора. При цьому зазначення в електронних договорах цілого ряду персональних даних відповідача (анкетних даних, адреси проживання, ідентифікаційного коду, номеру телефону та номеру банківської картки) свідчить про те, що такі відомості повідомлені саме відповідачем з метою підтвердження своєї особи та можливості укладення кредитного договору в електронній формі. Докази на підтвердження того, що такі відомості, зокрема номер мобільного телефону, не належать відповідачу чи здобуті та використані фінансовою установою у незаконний спосіб, відповідач суду не надала. Також сторони під час укладення договорів погодили усі визначені законом обов`язкові умови таких договорів. Так, п. 1.4 Договору № 3352300549/757191 встановлено, що кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, якою згідно з реквізитами Клієнта є рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.1 Договору № 3352300549/757191 сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 3352300549/757191 від 11.12.2021, який є невід`ємною частиною договору, сторонами погоджені графік платежів та орієнтовна сукупна вартість кредиту: кредит 9000 грн строком на 30 днів, фіксована процентна ставка за день користування 2,5%, що становить 6750 грн, разом до плати 15750 грн (а.с. 7). Указаний Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 3352300549/757191 від 11.12.2021 підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису шляхом одноразового ідентифікатора R78843. Також за змістом п. 1.7 Договору № 19264-01/2022 Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної Клієнтом. Відповідно до п. 2.1 Договору № 19264-01/2022 сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 19264-01/2022 від 20.01.2022, який є невід`ємною частиною договору, сторонами погоджені графік платежів та орієнтовна сукупна вартість кредиту: кредит 3000 грн строком на 30 днів, фіксована процентна ставка за день користування 2,50%, що становить 2250 грн, разом до плати 5250 грн (а.с. 21). Указаний Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 19264-01/2022 від 20.01.2022 підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису шляхом одноразового ідентифікатора W334. За таких підстав суд доходить висновку, що позивач довів належними та достатніми доказами, а відповідач не спростувала, що 11.12.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] в електронній формі укладений договір про надання фінансового кредиту № 3352300549/757191та 20.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] в електронній формі укладений договір про надання фінансового кредиту № 19264-01/2022, а також що сторони погодили усі визначені законом обов`язкові умови даних кредитних договорів та дотримались процедури їх укладення в електронному виді. Зустрічні позовні вимоги про визнання зазначених вище договорів недійсними чи застосування наслідків недійсності нікчемних договорів відповідач у межах даної цивільної справи суду не заявляла. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. З огляду на викладене на підставі укладених між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] та між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] електронних договорів, які вважаються укладеними у письмовій формі, у сторін цих договорів відповідно до приписів ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Факт виконання ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» своїх зобов`язань за Договором № 3352300549/757191підтверджується інформаційною довідкою № 1324/08 від 31.08.2023, виданою ТОВ «Платежі Онлайн» (а.с. 9), зі змісту якої вбачається, що 11.12.2021 через платіжний сервіс «Platon» була успішно проведена транзакція на суму 9000 грн на карту № [NUMBER] . При цьому саме такий номер рахунку позичальника, на який необхідно у безготівковій формі здійснювати переказ кредитних коштів, зазначений відповідачем в умовах договору та у реквізитах позичальника (а.с. 6 зв.бік). Докази для спростування належності даного банківського рахунку (банківської картки) [PERSON] суду не надані. Поряд з цим згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Так, суд встановив, що 12.08.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 12082022 (а.с. 10-11), відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до акта прийому-передачі (а.с. 12) та витягу з реєстру боржників від 12.08.2022 до договору факторингу № 12082022 від 12.08.2022 (а.с. 13) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 3352300549/757191у сумі 24975 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9000 грн; заборгованість за відсотками - 15975 грн. При цьому за змістом ст. 1082 ЦК України виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення даних норм закону свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15. За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 3352300549/757191. Так, ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 3352300549/757191 за період з 12.08.2022 до 30.09.2023 заборгованість відповідача станом на 30.09.2023 становить 24975 грн, з яких: 9000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 15975 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 14). При цьому за вказаний період заборгованість не збільшувалась, додаткові суми відповідачу не нараховувались та фактично така заборгованість є заборгованістю, що існувала і на момент укладення договору факторингу № 12082022 від 12.08.2022. Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За умовами Договору № 3352300549/757191 [PERSON] отримала фінансовий кредит в розмірі 9000 грн, строком на 30 днів, тобто до 09.01.2022. Сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом за період з 11.12.2021 до 09.01.2022 становить 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу та що сума нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку договору буде становити 6750 грн. Відтак розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії кредитного договору № 3352300549/757191від 11.12.2021 становить саме 6750 грн. Докази продовження строку дії Договору № 3352300549/757191суду не надані, а тому нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку дії договору, тобто після 09.01.2022 є безпідставним. З урахуванням викладеного суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 3352300549/757191 від 11.12.2021 станом на 12.08.2022 на загальну суму 15750 грн. Щодо виконання сторонами умов Договору № 19264-01/2022 суд зазначає таке. Як вбачається з п. 1.7 Договору № 19264-01/2022, Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної Клієнтом. Разом з тим суду не надані докази на підтвердження виконання Товариством умов Договору та перерахування на рахунок відповідача коштів у сумі 3000 грн. При цьому у розділі 7 Договору «Реквізити сторін» реквізити платіжної банківської карти відповідача [PERSON] не зазначені (а.с. 20). За таких підстав позивач не довів належними та достатніми доказами, що ТОВ «ФК «Інвеструм» виконало свої зобов`язання за Договором № 19264-01/2022 та відповідно набуло право грошової вимоги щодо повернення [PERSON] суми кредиту та сплати процентів за його користування. При цьому укладення 31.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу із зазначенням у реєстрі боржників права вимоги до [PERSON] за Договором № 19264-01/2022 не свідчить про набуття позивачем такого права, оскільки суду не доведено, що таке право належало первісному кредитору на момент укладення договору факторингу. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що вимоги позивача у частині стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 19264-01/2022 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 47298 від 24.10.2023 (а.с. 44). Відтак приймаючи до уваги, що даний позов задоволено частково у сумі 15750 грн, що становить 47,51% від заявленої суми, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 47,51% судового збору у сумі 1257,47 грн, а 52,49% судового збору у сумі 1408,83 грн необхідно покласти на позивача. Щодо розподілу судових витрат, які понесла відповідач у зв`язку з розглядом цієї справи, суд зазначає таке. Так, у відзиві представник відповідача зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи відповідач планує понести судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн. У прохальній частині відзиву відповідач просив стягнути з позивача на його користь такі витрати на правову допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Разом з тим відповідач та її представник не подали до суду докази на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Так само відповідач та її представник не подали письмову заяву чи не заявили усно у судовому засіданні про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому посилання у відзиві про стягнення на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу не спростовує обов`язку відповідача чи його представника зробити відповідну заяву про подання доказів на підтвердження понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки саме ст. 141 ЦПК України і встановлює такий обов`язок сторони. Верховний Суд у постанові від 26.07.2023 у справі № 160/16902/20 вказав, що зазначення ж у прохальній частині позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що заяву відповідача про розподіл понесених судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн слід залишити без розгляду.

Outcome: partial