Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із вказаною\~позовною заявою,\~в обґрунтування\~вимог якої\~представник зазначив,\~що всічні 1996 року, [PERSON] , було надано ордер на вселення до житлової двокімнатної квартири [ADDRESS] . Ордер було видано на підставі рішення виконавчого комітету Міжгірської селищної ради народних депутатів від 08 грудня 1995 року № 65. Вказане рішення виконавчого комітету було прийняте на підставі витягу з протоколів спільного засідання профкому та адміністрації Міжгірського заводу «Електрон» № 109 від 29.06.1994 про надання житлових приміщень в 45 квартирному житловому будинку заводу по [ADDRESS] від 13 червня 1995 року. На підставі даного ордеру батька позивача та власне позивача було вселено до вказаної квартири. Оскільки завод «Електрон», на даний час, ліквідований, відсутня можливість надання правовстановлюючих документів Міжгірською селищною радою, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на вищевказану квартиру, що і стало причиною звернення до суду. При цьому, [INFO] , батько позивача, [PERSON] , помер. За час життя батьком позивача, як і в подальшому позивачем, не було оформлено право власності на квартиру через відсутність правовстановлюючих документів, у тому числі через втрату житлового ордеру на вселення. Посилаючись на вказані обставини та норми законодавства у позовній заяві висловлено прохання визнати за позивачем право власності на вказану квартиру. Ухвалою суду від 30.01.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Представник позивача спрямував до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі його довірителя. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Від Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради. Висловлено позицію за якою селищна рада визнає вимоги позову. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Сторонами визнається,\~що усічні 1996 року, [PERSON] , було надано ордер на вселення до житлової двокімнатної квартири [ADDRESS] . Ордер було видано на підставі рішення виконавчого комітету Міжгірської селищної ради народних депутатів від 08 грудня 1995 року № 65. Вказане рішення виконавчого комітету було прийняте на підставі витягу з протоколів спільного засідання профкому та адміністрації Міжгірського заводу «Електрон» № 109 від 29.06.1994 про надання житлових приміщень в 45 квартирному житловому будинку заводу по [ADDRESS] , № 115 від 13 червня 1995 року. Судом встановлено, що [INFO] , батько позивача, [PERSON] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 25). Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою та другою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Позивач не може оформити право власності на квартиру через відсутність правовстановлюючого документа на зазначену квартиру. Відсутність правовстановлюючого документа на квартиру є обмеженням права власності. Згідно з технічним паспортом ТОВ «МК ПРОЕКТ+» від 14.11.2023 вищевказана квартира є квартирою посімейного, спільного заселення, розташована на 4 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 28,5 кв.м., у тому числі 1 кімната 16,3 кв.м., 2 кімната 12,1 кв.м., кухні площею 8,3 кв.м., ванної кімнати площею 3,81 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., коридору 9,9 кв.м. та балкон 8,2 кв.м., загальна площа квартири 59,1 кв.м. Матеріал зовнішніх стін цегла, перекриття зі збірних залізобетонних багатопустотних панелей, рік побудови 1982 рік (а.с. 34-37). Будинок підключено до телефонної мережі, обладнано водопроводом, каналізацією, газопостачанням, електроосвітленням, кабельним телебаченням. Самочинного перепланування не було. Доказами фактичної користування та фактичного набуття права власності на дану квартиру є факт оплати житлово-комунальних послуг позивачем [PERSON] , а також договори з комунальними установами про надання житлово-комунальних послуг (а.с. 9-24, 44-51). Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем позову, а також те, що визнанням за позивачем права власності на спірну квартиру права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Outcome: approved