Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

25 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер\~її батько\~ [PERSON] .\~ [INFO] померла\~її мати\~ [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, у тому числі, з 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] \~не залишила. Єдиною спадкоємицею\~за законом\~ [PERSON] є\~її дочка,\~ [PERSON] . Будь-які інші спадкоємці, які прийняли би спадщину після [PERSON] , відсутні. 14 липня 2023 року [PERSON] звернулася до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, через наявні розбіжності у написанні прізвищ у документах державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Формальні суперечності у документах позбавляють заявницю можливості оформити право на спадщину. Саме задля вказаної мети виникла необхідність встановлення факту родинних відносин у судовому порядку, бо довести цей факт іншим способом заявниця не може, оскільки її батьки уже померли. У судове засідання заявниця не з`явилася. До початку судового розгляду представник заявниці, адвокат Кравченко О.В. надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі та участі заявниці, заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Про розгляд заяви поклались на розсуд суду. 30 жовтня 2023 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, у якій призначив справу до судового розгляду на 05 грудня 2023 року. 05 грудня 2023 року суд постановив ухвалу про витребування у Третьої Запорізької державної нотаріальної контори спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 14.06.2013, актовий запис № 3255 [INFO] помер [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 17.09.2022, актовий запис № [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 06.12.2006. що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.09.2023, № 345329552 1/4 (одна четверта) частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] належала [PERSON] і 1/4 (одна четверта) частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] належала [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області 07.08.2008, садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] . Право власності [PERSON] на садовий будинок зареєстроване орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 01.10.2008, номер запису 902 в книзі 2. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 07-501505, виданого Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області 04.07.1994, земельна ділянка, площею 0,0591 га, що розташована на території садівничого товариства «Мукомол» Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва, належала [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 21.11.2013 за № 00013075091, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.02.1964, актовий запис № 147. Прізвища після реєстрації шлюбу: його [PERSON] , її [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.06.2023, актовий запис № 312 від 26.02.1964, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Шевченківської районної Ради народних депутатів міста Запоріжжя Запорізької області 12.02.1983, шлюб уклали (російською мовою) « [PERSON] , [INFO] » та « [PERSON] , [INFO] ». Спільне прізвище після укладення шлюбу [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.07.2023, 12 лютого 1983 року шлюб уклали (українською мовою) « [PERSON] , [INFO] » та « [PERSON] , [INFO] ». Спільне прізвище після укладення шлюбу [PERSON] . Згідно з атестатом про середню освіту серії [NUMBER] , виданим 25 червня 1981 року, [PERSON] (російською [PERSON] ), [INFO] у 1981 році закінчила повний курс середньої загальноосвітньої школи № 80 міста Запоріжжя. Відповідно до ордеру на жиле приміщення серії К № 522, виданого Виконавчим комітетом Комунарської районної Ради народних депутатів міста Запоріжжя 20.01.1989, право на заняття на квартиру [ADDRESS] отримав (російською мовою) [PERSON] ». Разом з ним правом на жилу площу наділені (російською мовою): дружина « [PERSON] », дочка « [PERSON] », внучка « [PERSON] ». Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної Третьою запорізькою державною нотаріальною конторою після [PERSON] , яка померла [INFO] , єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після [PERSON] , є [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1005/02-31 від 14.07.2023 державний нотаріус Третьої запорізької державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину через наявні розбіжності у написанні прізвищ спадкодавців і спадкоємиці. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом приписів ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. При цьому для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки та врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до підпунктів 4.1., 4.2. пункту 4 лави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справі, що розглядається: [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] ; неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена різницею у написанні прізвищ спадкодавців; в ордері на жиле приміщення серії К № 522 від 20.01.1989 на квартиру [ADDRESS] [PERSON] вказана як дочка [PERSON] , [PERSON] як дружина [PERSON] . Суд бере до уваги аргументи заявниці про те, що відмінність у написанні прізвищ спадкодавців спричинена їх перекладом російськомовною калькою « [PERSON] », « [PERSON] », замість « [PERSON] », « [PERSON] ». Наведені суперечності, на думку суду, факт наявності родинних відносин між заявницею і спадкодавцями не спростовують. Отже, досліджені у судовому засіданні докази, з урахуванням принципу розумності беззаперечно підтверджують, що заявниця, [PERSON] , є дочкою [PERSON] і [PERSON] . За таких обставин, з метою реалізації права заявниці на спадкування, з урахуванням неможливості встановлення факту родинних відносин у позасудовому порядку, суд доходить висновку, що вимога заявниці підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Заявниця при поданні заяви сплатила судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією № 5701-2336-4660-0075. Доказів понесення інших судових витрат учасники справи не надали. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Оскільки чинним законодавством не передбачені підстави і порядок відшкодування судових витрат для подібної категорії справ, судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved