Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження - місто Донецьк Донецької області Україна, зазначивши матір`ю - [PERSON] , громадянка України, відомості про батька дитини внести відповідно до вимог ст. 135 СК України, зазначивши батьком - [PERSON] , громадянин України. В обґрунтування вимог заявник вказує, що [INFO] о 02 год 55 хв. на тимчасового окупованій території України, а саме в м. Донецьк Донецької області України вона народила хлопчика [PERSON] , вагою 3930 грам та зростом 59 сантиметрів. Згідно виписного епікризу медичної амбулаторного (стаціонарного) хворого/історія родів за №47, виданого 11 січня 2022 року в м. Донецьк, вона, перебуваючи у м. Донецьк, народила дитину чоловічої статі, четверту за рахунком. Їй була видана обмінна карта пологового відділення лікарні за формою первинної звітної документації за №113/у. Окрім того, за фактом народження дитини в пологовому будинку м. Донецьк була заведена історія розвитку дитини за №12479 за формою первинної звітної документації за №112/у. 14 січня 2022 року будьонівським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції днр за №332842, за актовим записом №11, видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, запис про батька дитини зроблений зі слів матері, оскільки в шлюбі з батьком дитини вона не перебуває та факт батьківства останнім не визнавався. Станом на 11 січня 2022 року та на даний час м. Донецьк є тимчасово окупованою територією, на якій не працюють органи державної реєстрації актів цивільного стану України. Вона не має змоги зареєструвати факт народження дитини у встановленому законом порядку, оскільки документи видані органами, які діють на тимчасово окупованій території, є нікчемними та не створюють правових наслідків. На даний час вона не має статусу внутрішньо переміщеної особи на підконтрольну Україні територію, однак разом з дитиною [PERSON] та іншими трьома дітьми перебуває на території Федеративної Республіки Німеччина, де вони отримали тимчасовий захист. Встановлення зазначеного факту необхідне їй для державної реєстрації народження дитини, отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначеного справу до судового розгляду. В судове засідання заявника [PERSON] не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Разом із заявою про встановлення факту заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини. Як слідує з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Гірницьким РВ УМВС ММУ України в Донецькій області від 27 квітня 2001 року, [PERSON] є громадянкою України. Згідно відмітки на сторінці 11 вказано паспорту громадянина України, [PERSON] з 07 березня 2007 року зареєстрована у с. Синичено Ізюмського району Харківської області. Будь-які відмітки про реєстрацію шлюбу у паспорті відсутні. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2022 року, виданого установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі, [PERSON] народився [INFO] у місті Донецьк Україна. Його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії обмінної карти Талон 2 відомості про породіллю, Талон 3 відомості про новонародженого та виписного епікризу з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого історії родів за №47, виданих установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі, в [PERSON] [INFO] народилася четверта дитина чоловічої статі. Згідно історії розвитку дитини за №12479, виданої установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі, [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] . До Складу його сім`ї входять: матір - [PERSON] , батько - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до виду на проживання №YZT3LC3P6 та №YZT3ZM2GR від 30 березня 2023 року, [PERSON] та [PERSON] маю право на проживання у Федеративній Республіці Німеччина. Згідно з вимогами частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. В силу вимог частини другої статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з вимогами частин першої-третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Вимогами частин третьої-четвертої статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). В силу вимог п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно з вимогами пп. 2, 3 п. 1 розділу ІІІ вказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236 ; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. У абзаці сто двадцять шостому пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил. Згідно з вимогами підпункту «в» пункту 12 глави 1 розділу III Правил № 52/5, у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. Наведені положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» доводять, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження. Водночас, Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила № 52/5 не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Зазначений висновок враховував також ЄСПЛ у справах «Лоізіду проти Туречини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення від 23 лютого 2016 року). Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру, як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території зафіксувала факт народження дитини. Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В статті третій Конвенції, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини» З 2014 року, тобто ще до початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну на території Донецької області відбувалися активні бойові дії, а відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №254 від 22 вересня 2023 року, з 07 квітня 2014 року вся територія Донецького району Донецької області визнана тимчасово окупованою територією. Таким чином, на момент народження та на даний час вказане місце народження дитини м. Донецьк продовжує відноситися до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що підтверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №254 від 22 вересня 2023 року. Враховуючи викладене до даних правовідносин підлягають застосуванню положення статей 315, 317 ЦПК України. Відповідно до вимог статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Вимогами статті 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. В силу вимог частин першої та другої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується в сукупності наявними у справі доказами. При цьому, встановлено, що [PERSON] був зачатий та народжений не у шлюбі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Встановлено, що дитина [PERSON] народився у м. Донецьк Донецької області, яка відноситься до тимчасово окупованої території України та позбавляє заявника права на отримання належним чином оформленого, дійсного на території України свідоцтва про народження дитини. Згідно викладених у заяві обставин, встановлення даного факту необхідне заявнику для державної реєстрації народження дитини [PERSON] у визначеному порядку державним органом України та для підтвердження громадянства України. За таких обставин, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , в позасудовому порядку існують об`єктивні перешкоди, а тому заяву [PERSON] слід задовольнити та встановити факт народження дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який народився у м. Донецьк Донецької області України, матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , громадянка України, відомості про батька слід зазначити згідно статті 135 СК України - [PERSON] , громадянин України. Відповідно до вимог статті 317, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved