Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~У січні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 13 травня 2016 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Святошинському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 369. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони прожили у спільному шлюбі близько восьми років, проте за останні роки стосунки між ними погіршилися, що пов`язано з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю, призводить до постійних сварок та непорозумінь між подружжям. На даний час їх сім`я фактично розпалася, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Примирення та збереження шлюбу неможливе, шлюб існує формально, тому позивачка просить його розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 13 травня 2016 року сторони зареєстрували шлюб в Святошинському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 369. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки між сторонами погіршилися, що пов`язано з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю та призводить до постійних сварок та непорозумінь між ними. На даний час їх сім`я фактично розпалася, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства.. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved