Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 18.08.2023 представник позивачки надіслав до суду заяву про зміну предмету позову та просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей - [PERSON] та [PERSON] та визначити позивачку їхнім опікуном. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] - дочка позивачки [PERSON] , ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей [PERSON] та [PERSON] , вона тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання. Не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення,не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, а своєю негативною поведінкою показує поганий приклад і створює небезпеку для їхнього життя і здоров`я, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. [PERSON] та [PERSON] з моменту їх народження проживають у діда з бабою (позивачкою), їхня мати часто зникає у невідомому напрямку, не з`являється додому тривалий час. Позивачка з чоловіком забезпечують дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дітей, піклуються про фізичних і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Ухвалою суду від 27.04.2023 відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, її представник надав суду заяву [PERSON] , у якій вона зазначила, що визнає позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] та визнання [PERSON] їх опікуном, заперечила проти позбавлення її батьківських прав стосовно [PERSON] та відібрання її. Позицію позивачки її представник підтримав у судовому засіданні. 24.08.2023 до суду надійшло клопотання начальника служби у справах дітей Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про розгляд справи без представника третьої особи за наявними в матеріалах справи доказами). Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, зважаючи на визнання відповідачкою позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , позивачка [PERSON] є її матір`ю. Під час розгляду справи відповідачка надала копію паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 01.05.2023, орган, що видав 1242, відповідно до якого її прізвище зазначено « [PERSON] ». [PERSON] народилася [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 17.11.2008). [PERSON] народилася [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області). [PERSON] народилася [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] ., [PERSON] проживає на території Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області з народження. Упродовж життя [PERSON] перебувала під постійною опікою батьків [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з наявними проблемами у розвитку, що унеможливлювало свідомого прийняття рішень в тій чи іншій життєвій ситуації. Народження дітей в родині [PERSON] розширило обов`язки батьків [PERSON] , які взяли відповідальність по утриманню та вихованню також і онуків. За інформацією навчального закладу у сі організаційні питання та забезпечення дітей необхідним для здобуття освіти вирішувалися з бабусею та дідусем, мати періодично відвідувала навчальний заклад, але у присутності близьких, бо мала проблеми у вирішенні будь-яких питань. Після народження третьої дитини [PERSON] відносини між [PERSON] та її батьками, старшими дітьми загострилися, зв`язок дітей з матір`ю та її авторитет порушилися у зв`язку з відсутністю матері в житті дітей. У кінці грудня 2022 року [PERSON] вкотре залишила дітей на батьків та зникла в невідомому напрямку разом з наймолодшою дитиною [PERSON] . Доглядом та матеріальним забезпеченням старших дітей займаються дідусь з бабусею. Гроші на утриманні дітей [PERSON] не надає батькам, життям дітей не цікавиться. За таких обставин виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] . Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Частиною 7 ст. 7 СК України закріплено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Приписами статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків» (постанова ВС від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц). Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей - [PERSON] та [PERSON] , тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved