Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

В липні 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Дик С.І. звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому просила: - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером 4624286700:03:000:0389 площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року, в порядку спадкування за законом після її смерті; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером 4624286700:03:000:0390 площею 0,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року, в порядку спадкування за законом після її смерті. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] у с. Підгайчики Самбірського району Львівської області померла мати позивача, [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Самбірського району Самбірського МРУЮ 18.01.2005 року складено актовий запис № 1 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . На день смерті, згідно довідки № 309 від 04.05.2023 року, виданої Підгайчиківським старостинським округом виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області відомо, що [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з чоловіком [PERSON] , [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] , онукою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛБ № 033786 від 23.03.2002 року належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ площею 1,70 га на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області. Будучи дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 26.05.1970 року та її свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.07.1990 року, і маючи право на спадкування за законом, позивач звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області за місцем відкриття спадщини з приводу оформлення своїх спадкових прав. Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, зазначивши при цьому у листі № 597/02-14 від 05.04.2023 року, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,70 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Львівська область, Самбірський район, Підгайчиківська сільська рада, яка належала гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки ненадані правовстановлюючі документи на вищезгадане майно. Іншими спадкоємцями згідно матеріалів спадкової справи № 112/2005 заведеної після смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] є: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] та був [PERSON] , який помер [INFO] . За захистом свого права як спадкоємця гр. [PERSON] , рекомендовано звернутись за захистом своїх прав до суду. Позивачу невідомо, в кого перебуває оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно і чи не є він на даний час втраченим, проте відсутність оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року саме у позивача стала підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадкове майно нотаріусом. Згідно витягу із книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, наданого відділом № 4 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області 23.03.2002 року, за [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської РДА № 120 від 18.03.2002 року було зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,70 га, з них 1,56 га ріллі та 0,14 га кормових угідь. Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 4604608752017 від 31.01.2017 року, земельній ділянці площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року був присвоєний кадастровий номер 4624286700:03:000:0389, земельній ділянці площею 0,14 га присвоєний кадастровий номер 4624286700:03:000:0390 (витяг з ДЗК № НВ-4604608922017). Оскільки, право позивачки на спадкове майно після смерті [PERSON] не може бути оформлено у нотаріальній конторі, і тим самим не визнається державними органами, то за захистом порушеного права на майно вона звертається до суду. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02.08.2023 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. 23.10.2023 року позивачем (відповідачем за первісним позовом) [PERSON] з аналогічних підстав було подано до суду зустрічну позовну заяву до відповідача № 1 (за первісним позовом) [PERSON] , відповідача № 2 (позивача за первісним позовом) [PERSON] , в якій просила: - визнати за нею право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером 4624286700:03:000:0389 площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року, в порядку спадкування за законом після її смерті; - визнати за нею право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером 4624286700:03:000:0390 площею 0,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року, в порядку спадкування за законом після її смерті. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2023 року зазначену зустрічну позовну заяву було прийнято, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.01.2024 року у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач за первісним позовом (відповідач № 2 за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник - адвокат Дик С.І. в судове засідання не з`явилися, подали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просили первісні позовні вимоги задовольнити, не заперечують проти зустрічного позову. Відповідач № 2 за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в зустрічній позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Крім того, 30 жовтня 2023 року представником відповідача № 2 за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) [PERSON] - адвокатом Дик С.І. подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву із якого відомо, що вона визнає, що обставини, якими обґрунтовано позов, відповідають дійсності, не заперечує, щодо визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частини вищезгаданих земельних ділянок. Відповідач № 1 за первісним та зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, була своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, причини неявки суду не повідомила, відзив на первісний та зустрічний позови на адресу суду не надала. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та їх представників на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання(ч.1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.1 та ч.2 ст. 5 ЦПК України). Отже зміст положень зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права свідчить про те, що підставою для судового захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Судом встановлено, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чайковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, від 26.05.1970 року, вбачається, що [PERSON] народилася, [INFO] , її батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 28 липня 1990 року Чайковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, зареєстрували шлюб 28.07.1970 року, про що складено актовий запис № 17, та після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Чайковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, від 02.03.1991 року вбачається, що [PERSON] народилася, [INFO] , її батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Чайковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області від 09.10.1992 року, [PERSON] народилася, [INFO] , її батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 2001 року Підгайчиківською сільською радою Самбірського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15.09.2001 року, про що складено актовий запис № 9, та після реєстрації шлюбу дружина змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, із наявних у справі доказів вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є дітьми [PERSON] , яка, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Самбірського району Самбірського МРУЮ Львівської області, померла [INFO] у віці 66 років, про що складено актовий запис № 1. Із копії свідоцтво про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] у віці 71 рік, про що складено актовий запис № 8. Довідкою Підгайчиківського старостинського округу виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 309 від 04.05.2023 року підтверджується, що [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресом: [ADDRESS] , з чоловіком [PERSON] , [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] , онукою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛБ № 033786 від 23.03.2002 року, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ площею 1,70 га на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області на праві приватної власності належала [PERSON] . Відповідно до витягу з книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, наданого відділом № 4 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області 23.03.2002 року, за [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської РДА № 120 від 18.03.2002 року було зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,70 га, з них 1,56 га ріллі та 0,14 га кормових угідь. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 4604608752017 від 31.01.2017 року вбачається, що земельній ділянці площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року був присвоєний кадастровий номер 4624286700:03:000:0389, земельній ділянці площею 0,14 га присвоєний кадастровий номер 4624286700:03:000:0390 (витяг з ДЗК № НВ-4604608922017). Як встановлено ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого?статтею 1270?цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності із ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Із матеріалів Спадкової справи № 112/2005 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли [PERSON] (чоловік), доньки - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ площею 1,70 га на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, яка належала на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] , було видано по частині цієї земельної ділянки лише [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] свого права на частку у вказаному спадковому майні документально не оформили. Із листів Самбірського державного нотаріуса №549/02-14 від 11.07.2017 та №5971/02-14 від 05.04.2023 відомо, що державним нотаріусом відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ, що розташована на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області та належала смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки ними не надані правовстановлюючі документи на вищезгадане майно. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що кожен із чотирьох спадкоємців мав право на оформлення права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/4 частку (кожному) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ площею 1,70 га на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, яка належала на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] , однак, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку, позивачі за первісним та зустрічним позовами зробити цього не змогли і така можливість у них у позасудовому порядку відсутня, а тому позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами є підставними, гуртуються на законі, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв`язку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved