Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

07 серпня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "Кредобанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 17 березня 2021 року між АТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-304464, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 500 000,00 грн. в строк до 16 березня 2026 року, під процентну ставку - 35% річних, а позичальник зобов`язувався повернути банку кредитні кошти на умовах та у строки передбачені договором. У зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх обов`язків щодо виконання умов договору, у нього утворилася заборгованість, яка станом на 17 липня 2023 року становить 678 331,03 грн., та яку позивач просить суд стягнути на свою користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2023 року цивільну справу № 753/13678/23 передано судді Шаповаловій К.В. Згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 04 жовтня 2023 року о 11:30 год. Підготовче засідання призначене на 04 жовтня 2023 року було відкладено за клопотання представника відповідача на 07 листопада 2023 року на 15:30 год. 18 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив суд зобов`язати позивача надати розгорнутий розрахунок заборгованості, зобов`язати списати штрафні санкції, нараховані за час дії воєнного стану, зобов`язати провести реструктуризацію заборгованості, відмовити у задоволенні позову. Окрім того, представник відповідача зазначив, що до початку війни відповідач належним чином виконував умови договору, однак після введення воєнного стану його фінансовий стан значно погіршився, що унеможливило належним чином і надалі виконувати умови договору. 24 жовтня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що при укладанні договору відповідача було ознайомлено із паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування, розмір процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту. Позивач наголошує на тому, що відповідачем було здійснено часткове погашення кредиту, тобто він вчиняв дії щодо виконання умов договору, що підтверджує факт того, що умови кредитного договору були прийнятними для нього. Щодо тверджень відповідача про нарахування позивачем штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу), то представник позивача зазначає, що вони є хибними, оскільки у позові про них не йдеться, позивач просить стягувати лише заборгованість по тілу кредиту та по відсотках, розмір яких був обумовлений умовами договору. Загалом представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Підготовче засідання призначене на 07 листопада 2023 року було відкладено на 18 грудня 2023 року з метою надання сторонам часу на мирне врегулювання спору. Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року було визнано обов`язковою явку представника позивача у підготовче засідання призначене на 08 лютого 2024 року на 11:00 год. У підготовче засідання призначене на 08 лютого 2024 року з`явилися представник позивача (в режимі відеоконференції) та представник відповідача, які зазначили, що між сторонами не було досягнуто домовленості щодо вирішення спору мирним шляхом, зокрема, щодо вирішення питання про реструктуризацію суми боргу. Представник позивача зазначив, що оскільки наразі справа вже перебуває у провадженні суду то банк може реструктурувати борг шляхом надання відповідачу кредиту на суму боргу. Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року підготовче провадження у справі було закрито та розпочато розгляд справи по суті. У судовому засіданні 08 лютого 2024 року представником позивача були підтримані позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, представник зазначив, що відповідач підписав добровільно кредитний договір, в якому були визначені всі умови, в тому числі і відсоток за користування кредитними коштами. Крім того, умови кредитування (відсотки, строк) були зазначені у паспорті споживчого кредиту, який відповідач також підписав 17 березня 2021 року. Також 12 березня 2021 року відповідачем було підписано анкету-заяву № CL-304464 на отримання готівкового кредиту, в якій також була визначена процентна ставка, сума кредиту, строк та ціль кредитування. Представник позивача звернув увагу на те, що відповідно до пункту 3.2 кредитного договору відповідач мав право протягом 14 днів з дня укладання договору відмовитись від цього кредитного договору без пояснення причини, в тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що повинен був повідомити письмово позикодавця, проте відповідач отримавши кошти від кредитного договору протягом встановленого строку не відмовився, а навпаки користувався коштами та частково повертав кошти банку. Стосовно заперечень щодо нарахування штрафних санкцій, представник позивача вказав, що предметом позову є сума основного боргу та відсотки за користування кредитом. Будь-які штрафні санкції банком не нараховувались та до стягнення не заявлялись. Представник відповідача зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає частково, а саме - не заперечує щодо визначеного у позові розміру основної суми заборгованості, однак заперечує щодо суми нарахованих відсотків за користування кредитними коштами та вказав,що в цій частині умови договору є несправедливими, оскільки процентна ставка завищена. Крім того, просив суд врахувати, що у відповідача знизились доходи с початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, що й спричинило затримку по розрахунку за кредитним договором. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 березня 2021 року між ПАТ "Кредобанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-304464 (а.с.8-10). Згідно з розділом 1 кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором, кредит видається виключно на цілі зазначені у кредитному договорі. Розділом 2 кредитного договору передбачені індивідуальні умови кредитування, зокрема: сума та валюта кредиту - 500 000,00 грн; строк кредитування - 60 місяців терміном до 17 березня 2026 року; строки сплати щомісячного платежу - з 10 по 17 число кожного місяця. Пунктом 4.1 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує відсотки, за процентною ставкою 35% річних. Пунктом 4.2 передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною пунктом 4.1 договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов даного кредитного договору. Пунктом 6.2 договору передбачено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до договору). Відповідно до додатку 1 до договору від 17 березня 2021 року № CL-304464 сторонами визначено графік погашення заборгованості з 17 квітня 2021 року по 16 березня 2026 року із визначенням розміру внеску, відсотків та дати їх внесення (а.с. 10 зворот). В паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем зазначаються всі істотні умови договору, такі як процентна ставка, загальні витрати за кредитом, орієнтована загальна вартість кредиту, порядок повернення та розмір платежів, періодичність їх внесення, тощо (а.с.11-12). Факт отримання відповідачем кредитних коштів за договором CL-304464 від 17 березня 2021 року підтверджується меморіальним ордером № 14364719 від 17 березня 2021 року на суму 500 000,00 грн (а.с.17). Отже, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви (а.с.16), [PERSON] неналежно виконував умови кредитного договору, частково (періодично) повертав кошти отримані в кредит та сплачував відсотки за користування кредитом. Загалом відповідачем було сплачено заборгованості у розмірі 38 948, 94 грн та відсотків - 165 261,06 грн. У порушення умов кредитного договору CL-304464 від 17 березня 2021 року, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 17 липня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 678 331,03 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 461 051, 06 грн; заборгованості за відсотками по кредиту - 217 279, 97 грн. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував факт укладання кредитного договору між відповідачем та позивачем, отримання від банку кредитних коштів, як і не заперечував щодо наявності заборгованості за тілом кредиту в розмірі 461051,06 грн, проте заперечував проти стягнення з нього відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 217279,97 грн. У кредитному договорі в силу положень статті 627 ЦК України про свободу договору сторони можуть встановити як строк дії договору, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням заборгованості. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. За обставинами цієї справи, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Відповідно до пункту 6.9 кредитного договору сторони погодили, що банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. 13 червня 2023 року представником АТ «Кредобанк» на адресу позичальника [PERSON] було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості вих. №85-1342-82-83 (а.с.21). На підтвердження вказаного суду надано опис вкладення у лист, списки надсилання листів та квитанції АТ "Укрпошта" про сплату вартості листів, що надсилаються (а.с.22-23). За вказаними вимогами банк вимагав від відповідачів у 30-ти денний строк з дня отримання вимоги повернути банку борг по тілу кредиту та проценти в загальній сумі 657 730, 63 грн, а також зазначено, що про остаточну суму заборгованості боржника буде повідомлено у відділенні банку у день сплати. Станом на день звернення до суду з позовною заявою відповідачем заборгованість перед позивачем не погашена. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд дійшов висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, натомість відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Відсутність коштів у позичальника для належного виконання ним умов кредитного договору, який він підписав попередньо ознайомившись із усіма його істотними умовами, зокрема щодо строку кредитування, процентної ставки, не може бути підставою для звільнення позичальника від сплати відсотків за користування кредитними коштами. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій, які, з позиції представника відповідача, мають бути «списані» банком у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, оскільки предметом спору у цій справі є вимога банку про стягнення з відповідача лише основної суми заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами. Стосовно вимоги відповідача про зобов`язання позивача реструктурувати його борг за кредитним договором, суд зазначає, що реструктуризація заборгованості позичальників є правом, а не обов`язком позикодавця. Крім того, суд не наділений повноваженнями зобов`язувати позивача вчиняти певні дії щодо предмету спору на вимогу відповідача. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що відповідач узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором CL-304464 від 17 березня 2021 року у розмірі 678331,03 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом (тіло) в розмірі 461051,06 грн та заборгованості за простроченими процентами за основним боргом в розмірі 217279,97 грн. Згідно зі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 10174,96 грн.

Outcome: approved