Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

23.10.2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення нею повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею витрати на правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача вимоги [PERSON] підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Крім того, зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, адвоката - Зварищука В.В., дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено,\~що з відповідачем\~по справі\~ [PERSON] \~позивач перебувала\~в зареєстрованому\~шлюбі,\~який між\~ними розірвано 25.09.2019\~року згідно\~рішення Косівського\~районного суду\~Івано-Франківської\~області. Копія даного рішення долучена до матеріалів справи (а.с.11-12). З`ясовано також,\~що за час\~перебування в\~шлюбі у\~них народилося\~троє дітей:\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які в\~даний час\~повнолітні та\~неповнолітня дитина:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.7). З акту обстеження № 1075 від 16.08.2023 року, складеного депутатом Надвірнянської міської ради вбачається, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином-інвалідом 1 групи та неповнолітньою дочкою. Батько дітей [PERSON] після розірвання шлюбу в 2020 році поступово почав менше опікуватись дітьми. Останній рік у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей [PERSON] участі не брав (а.с.8). Позивач не працює, підсобного господарства не веде, тому не в змозі в повному обсязі забезпечувати сама всім необхідним неповнолітню дитину, у зв"язку з цим зазнає матеріальних труднощів через те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Наведене не спростовано відповідачем по справі [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, закріплено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2024 року становить 2563 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривні. З врахуванням\~всіх обставин\~справи,\~встановленого законом\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~неповнолітніх дітей\~відповідного віку,\~матеріального становища\~дитини,\~а також\~матеріального стану\~платника аліментів,\~який є фізично здоровою\~особою,\~може працювати, зважаючи на\~те,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері,\~так і\~батька,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають до\~часткового задоволення\~і розмір\~аліментів може\~бути визначений\~судом в\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі по\~3000\~грн. на дитину,\~на утримання\~неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] ,\~ [INFO] , щомісячно, до досягнення нею повноліття. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено\~судом,\~згідно наданих\~стороною позивача\~попереднього (орієнтовного)\~розрахунку суми\~судових витрат\~на правничу\~допомогу від\~12.10.2023 року та\~квитанції № 000246\~від 15.08.2023\~року, витрати на правничу допомогу склали 1500 грн. 00 коп. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд\~прийшов до\~висновку про\~задоволення позову\~ [PERSON] , з відповідача в\~користь позивача,\~підлягають стягненню\~витрати на\~професійну правничу допомогу,\~а саме\~в розмірі 1500 грн.\~00\~коп.\~згідно квитанції\~№ 000246 від 15.08.2023 року. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України \~1211\~грн.\~20\~коп. судового збору в дохід держави. На підставі\~ст.ст.180,\~182,\~184\~СК України,\~

Outcome: approved