Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «ім. Несененка» с. Осички, Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8437,00 грн., що належало згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) померлому чоловіку [PERSON] , мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка та оформила частину спадкового майна звернувшись до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області де державним нотаріусом було заведено спадкову справу №15/1998. Однак, оформити спадщину на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «ім. Несененка» с. Осички, Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області нотаріально вона не може, так як оригінал сертифікату вважається втраченим та позивачці було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач, не може оформити право на спадщину, у зв`язку із відсутністю оригіналів документів необхідних для вчинення нотаріальних дій, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Ступінь родинних відносин спадкодавця та позивача [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про одруження виданим 13 травня 1978 року серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 травня 1978 року. З Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 16.01.1998 року зареєстрованого в реєстрі за № 1-59, вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи № 15/1998 спадкоємицею майна [PERSON] , який помер [INFO] є: його дружина [PERSON] . З довідки Відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за №Г-39/0-0.32-35/148-20 від 17.02.2020 року вбачається, що в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською районною адміністрацією по Осичківській сільський раді» наявна інформація про реєстрацію сертифікату серії [NUMBER] за № 367 від 16.12.1997 року на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , та наявний підпис про отримання сертифікату в Книзі «Підпис власника сертифікату на земельну часту (пай)». Згідно копії сертифікату серії [NUMBER] виданого на підставі рішення Радомишльської РДА №73 від 17.03.1997 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності приватного-колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Несененка» с. Осички, Осичківської сільської ради Радомишльського району, Житомирської області розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 8437,00 грн. В довідці Осичківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від 06.04.2021 за № 04-04/12/216 зазначено, що [PERSON] при жеребкуванні розпайованих земель, які рахувалися за ПКСП «ім. Несененка» с. Осички Радомишльського району Житомирської області, витяг номер поля [NUMBER] площею 2,80575 га та № [NUMBER] площею 0,684076. [PERSON] в уточнених списках, по розпаюванню земельних ділянок, рахується під № 423. Як вбачається з листа Радомишльської нотаріальної контори № 550/01-16 від 16.11.2023 видати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу [PERSON] не можливо за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до 18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13" title="Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв); нормативно-правовий акт № 899-IV від 05.06.2003">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 pravo=1" title="Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва; нормативно-правовий акт № 666/94 від 10.11.1994">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСРвизнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги вказаного спадкового майна, оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) відсутній, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved