Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ Заявник 22.01.2024 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті хрещеного батька [PERSON] , яка настала [INFO] у м. Мелітополь, Запорізька область (тимчасово окупована територія України). В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. [INFO] в м. Мелітополі Запорізької області (на тимчасово окупованій території України) помер його хрещений батько - [PERSON] , [INFO] , уродженець м .Мелітополь Запорізької області, громадянин України. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 690 від 27 червня 2022 року, виданого КНП «Територіальне медичне об`єднання» « Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги Мелітопольської міської ради Запорізької області» [PERSON] помер [INFO] в м. Мелітополі Запорізької області,Україна. Оскільки на час смерті [PERSON] м. Мелітополь вже перебувало під окупацією, отримати свідоцтво про його смерть, що відповідало вимогам чинного законодавства України, не вдалось можливим. За життя, 19.06.2020 року, його хрещений батько - [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким заповів йому квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно йому для отримання свідоцтва про його смерть, відповідаючого вимогам чинного законодавства України та оформлення своїх спадкових прав. Позивач звернувся до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області для державної реєстрації смерті [PERSON] , але у зв`язку з тим, що ним для підтвердження факту смерті пред`явлені документи, які не відповідають вимогам чинного законодавства України, а саме не пред`явлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1152/13024 мені було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, ( відмова у проведенні державної реєстрації смерті від 11.01.2024 р. до дається). Тому він мусить звернутися з заявою про встановлення факту його смерті у судовому порядку з метою захисту своїх законних прав та інтересів, що також, за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 року заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження; відкрито провадження по справі; призначено проведення судового засідання. У прохальній частині позову заявник просив розглянути справу за його відсутності (а.с.5), також наявна заява начальника Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), К. Баранової про те, що їх представник до суду не прибуде. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За правилами ст.293, п.8 ч.1 ст.315, ст.317 в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, розглядаються цивільні справи пропідтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом встановлено, що [INFO] в м.Мелітополі помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №690 від 27 червня 2022 року, виданого тимчасово окупованим закладом з назвою КНП «Територіальне медичне об`єднання» «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги Мелітопольської міської ради Запорізької області». Причина смерті печінкова недостатність, цироз печінки. Відповідно до п.12 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом від 18.10.2000 №52/5, до актового запису про смерть уносяться тільки ті відомості, які містяться у лікарському свідоцтві про смерть. На час смерті померлий був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, заявник [PERSON] , [INFO] , є одним із спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 19.06.2020 року, посвідченого Онищенко М.А., приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу у Запорізькій області, та зареєстрованого в реєстрі за №576. Також судом встановлено, що згідно долучених до матеріалів справи копій паспортів, заявник [PERSON] , [INFO] , та померлий [PERSON] , [INFO] , є громадянами України. Станом на 26 червня 2022 року відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, територія м.Мелітополь Запорізької області, є такою, що перебуває у тимчасовій окупації, у зв`язку з чим на вказаній території органи державної влади та органи місцевого самоврядування не здійснюють свою діяльність, що, у свою чергу, позбавляє можливості заявника отримати свідоцтво про смерть свого спадкодавця та реалізувати пов`язані з цим права. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5(у редакції\~наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що Підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до\~ст.1\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частина 1\~ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до ч.1\~ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З аналізу вищенаведеного законодавства суд приходить до висновку, що оскільки смерть спадкодавця заявника сталася на тимчасово окупованій території, де органи, які мають повноваження видавати свідоцтва про смерть, на даний час не здійснюють свою діяльність, то заявник дійсно позбавлений можливості отримати відповідний документ у позасудовому порядку. Згідно із ч. 1\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.4\~ст.317 Цивільного процесуального кодексу України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Отже, оскільки заявник [PERSON] не має можливості звернутися до відповідних органів за місцем смерті [PERSON] , [INFO] , та надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, з метою захисту його законних прав та інтересів, як громадянина України, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м.Мелітополь Запорізької області, Україна. Відповідно до правил ст.317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved