Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Волков С.В. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2008 року. В шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу ними було придбано автомобіль Opel Vectra, 2008 року випуску, VIN- [NUMBER] вартістю 211 705 грн. Відносини подружжя остаточно припинилися наприкінці травня 2022 року, з того часу сторони спільного господарства не вели, мали роздільний бюджет. 21.06.2022 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати із позивачкою. Як стало відомо позивачці, [PERSON] без згоди позивачки продав спірний автомобіль. Враховуючи, що спірний транспортний засіб сторони придбали за час перебування у зареєстрованому шлюбу, [PERSON] здійснив продаж зазначеного автомобіля проти волі позивачки, а виручені від продажу кошти приховав та використав на свій розсуд проти волі одного з подружжя і не в інтересах та не на потреби сім`ї, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 1/2 частки від середньої ринкової вартості подібного до спірного автомобіля, транспортного засобу в сумі 102 852, 50 грн. Просив суд в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 102 852,50 грн. в рахунок компенсації вартості 1/2 частини спільного майна (транспортного засобу), понесені нею судові витрати. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 02.05.2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що коли між ними припинилися з весни 2022 року шлюбні стосунки, вони з позивачкою поділили предмети домашнього вжитку і вирішили питання стосовного автомобіля, він сплатив для [PERSON] 1/2 частину вартості спірного автомобіля, але письмового договору про поділ майна між собою не укладали. В подальшому позивачка почала говорити про подачу позову про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя, тому він перереєстрував автомобіль на свого батька [PERSON] . Вважає, що позивачкою безпідставно зазначено вартість спірного автомобіля на підставі довідки оцінювача [PERSON] ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» від 19.01.2023. Вважає, що дійсна вартість спірного автомобіля вказана у договорі купівлі-продажу від 14.06.2022 ТСЦ 6845 РСЦ (м. Шепетівка) ГСЦ МВС в Хмельницькій області. Ухвалою суду від 09.05.2023 року за клопотанням представника відповідача суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, зважаючи на обсяг доказів та необхідність проведення у справі експертизи. Крім того, ухвалою суду від 09.05.2023 року від територіального сервісного центру МВС № 6845 витребувано належним чином завірену копію договору купівлі-продажу, на підставі якого право власності на транспортний засіб Opel Vectra, 2008 року випуску, № кузова [NUMBER] перейшло від [PERSON] до іншої особи. Ухвалою суду від 02.06.2023 року за клопотанням представника відповідача провадження у справі № 682/618/23, зупинене до припинення перебування [PERSON] у Збройних Силах України під час оголошеного в Україні воєнного стану. Ухвалою суду від 11.12.2023 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Давидюка А.Ю., провадження у справі за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Волков Сергій Вікторовича до [PERSON] про поділ майна подружжя, відновлене, підготовче судове засідання призначене на 22.12.2023 року. 22.12.2023 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог у зв`язку із проведенням товарознавчої експертизи, в якій він просив суд в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 107 036,62 грн. в рахунок компенсації вартості 1/2 частини спільного майна (транспортного засобу). 04.01.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про визнання висновку експерта № 421-23 СЕ судової товарознавчої експертизи неналежним доказом, оскільки під час проведення вказаної експертизи, експертом не враховані п.3.2,3.9,4.1 Методики, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 року № 142/5/2092, а саме висновок зроблений з урахуванням взятих в мережі інтернет пропозицій продажу автомобілів, а не даних цін конкретно проданих аналогічних автомобілів, середніх цін пропозицій продажу схожих автомобілів. Крім того, експертом не враховано фізичний знос автомобіля. Також, відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля, спрямованого на адресу суду Територіальним сервісним центром МВС №6845 вартість автомобіля, придбаного подружжям становить 5000 грн., тому суд має взяти до уваги саме цю вартість автомобіля. 04.01.2024 року від представника позивачки - адвоката Волкова С.В. надійшло заперечення на клопотання представника відповідача, в якому останній зазначив, що в постанові Верховного Суду від 12.06.2023 року по справі № 712/8602/19, на яку посилається представник відповідача, правовідносини у справі не є подібними, оскільки в означеній справі судова товарознавча експертиза щодо визначення дійсної ринкової вартості не проводилася, а відповідно суд не надавав оцінку обставинам щодо визначення дійсної ринкової вартості автомобіля за договором купівлі-продажу за обставин визначення вартості спірного автомобіля шляхом проведення судової експертизи. Ухвалою суду від 05.01.2024 року, підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 29.01.2024 року об 11.00 год. Представник позивача та позивачка в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримання збільшених позовних вимог, просили їх задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, які складаються із судового збору, витрат на проведення експертизи та витрат на правничу допомогу, долучивши акт приймання -передачі правничої допомоги від 29.01.2024. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його відсутності, просив долучити до матеріалів справи додаткові докази та встановити додатковий строк для подання доказів. Враховуючи те, що відповідачем та його представником було ініційовано відновлення провадження у справі, підготовче судове засідання відкладалося, у відповідача та його представника було достатньо часу надати додаткові докази або заявити клопотання про їх витребування під час підготовчого судового засідання, проте вказаним правом вони не скористалися та не надали докази в підготовче судове засідання, тому суд вбачає у поведінці представника відповідача зловживання своїми правами та безпідставне затягування розгляду справи, тому вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, які належним чином повідомлені про розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі у їх сукупності та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2008 року. Від шлюбу мають дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області віл 05.10.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. З відповіді на запит адвоката Волкова С.В. вбачається, що Головний сервісний центр МВС повідомив, що 02.09.2021 року за [PERSON] зареєстрований автомобіль засіб Opel Vectra, 2008 року випуску, № кузова [NUMBER] - реєстрація ТЗ привезеного з-за кордону по посвідченню митниці (ТСЦ 6845). 14.06.2022 року ТЗ перереєстрований на нового власника. З довідки оцінювача ПП «Експерт -Сервіс-Альфа» від 19.01.2023 року слідує, що середня ринкова ціна автомобіля -Opel Vectra, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, VIN- [NUMBER] , двигун - 1910 см.куб, 110 кВт, дизель, МКП, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , станом на 19 січня 2023 року становить 211 703 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 02.09.2021 року, слідує, що ТЗ - Opel Vectra, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, VIN-Code [NUMBER] , двигун - 1910 см.куб, зареєстрований за [PERSON] . З трудової книжки позивачки та довідки Улашанівської сільської ради від 08.03.2023 року слідує, що [PERSON] з 02.10.2019 року працює на посаді головного спеціаліста -бухгалтера у відділі з гуманітарних питань виконавчого комітету Улашанівської сільської ради. З довідок про загальний річний дохід [PERSON] за 2019 - 2022 рік, слідує, що позивачка мала річний дохід в сумі 32 664,78 грн., 154 768,39 грн., 156 653,69 грн, 166 169,76 грн. відповідно. З договору купівлі-продажу № 6845/2022/3217751 від 14.06.2022 року слідує, що [PERSON] продав [PERSON] автомобіль Opel Vectra, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, VIN- [NUMBER] , двигун - 1910 см.куб, ціна транспортного засобу за домовленістю складає 5000 грн. Договір, оформлений та підписаний сторонами в Сервісному центрі № 6845 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області № 6845/2022/3217751 в присутності адміністратора. З висновку експерта № 421.23СЕ від 20.12.2023 року, долученого представником позивачки, слідує, що середня ринкова вартість автомобіля Opel Vectra реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] станом на 20.12.2023 року становить 214 073, 23 грн. Експертиза проведена судовим експертом Картавовим Ю.О. за заявою [PERSON] . Експерту відомо про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдивий висновок. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частин першої та третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ці приписи регулюють право співвласника отримати матеріальну компенсацію у разі неможливості надання йому у володіння та користування його частини спільного майна в натурі, а не у разі припинення права на частку у праві спільної часткової власності. Натомість, відповідно до приписів частин першої - третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною другою статті 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦПК України). Наведене узгоджується із правовими висновками, зробленим Верховним Судом України у постанові № 623/5351/ 15-ц від 15.05.2019 року та № 193/1008/16-ц від 27.09.2018 року. У висновку ВП ВС у справі № 125/2157/19 від 22.09.2022, ВП ВС послалася на постанову Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у пунктах 22, 30 якої вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Разом з тим, з метою захисту прав співвласників майна, у тому числі майна подружжя, норми цивільного та сімейного законодавства (стаття 369 ЦК України, частина третя та четверта статті 60 СК України) містять приписи, згідно з якими для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Зазначені приписи не тільки забезпечують права одного з подружжя, а й обмежують права іншого з подружжя у відчуженні спільного подружнього майна, оскільки ставлять правомочності одного з подружжя на відчуження майна в залежність від наявності належним чином оформленої згоди іншого з подружжя на таке відчуження. Відсутність такої згоди свідчить про відсутність повноважень в одного з подружжя (відчужувача) на відчуження подружнього майна. Вирішуючи питання ефективності способу захисту порушеного права шляхом пред`явлення позовних вимог про визнання договору недійсним, Велика Палата Верховного Суду виснує, що пред`явлення позову стороною договору або іншою особою (зацікавленою особою) про визнання недійсним договору є ефективним способом захисту порушеного права у разі, якщо такий позов заявлений з метою повернення одному з подружжя, чиї права порушено, майнових прав та/або частки в спільному майні подружжя, у тому числі шляхом визнання прав на частку, та/або одночасного виділення частки в порядку поділу майна подружжя або встановлення порядку користування цим майном тощо. При цьому підлягає встановленню добросовісність, насамперед, набувача за таким договором (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №916/2813/18 (пункт 8.67)). В іншому випадку, у разі якщо сторона договору або інша особа (зацікавлена особа) хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції. У цьому випадку важливим є встановлення на час вирішення спору ринкової вартості спільного майна, яке було відчужено, а у разі неможливості визначення такої вартості саме цього майна - ринкової вартості майна, подібного за якостями (технічними характеристиками) до відчуженого. Позивачка та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2008 року, за час шлюбу ними придбано спірний автомобіль Opel Vectra реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, який зареєстрований за [PERSON] , що не оспорюється сторонами. Після погіршення між сторонами шлюбних відносин, [PERSON] без згоди позивачки продав автомобіль [PERSON] , своєму батьку, що підтверджується договором купівлі-продажу № 6845/2022/3217751 від 14.06.2022 року, оформлений та підписаний сторонами в Сервісному центрі № 6845 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача у відзиві на позов ту обставину, що [PERSON] перед відчуження автомобіля, віддав позивачці половину вартості спільно придбаного автомобіля, оскільки позивачка заперечує вказану обставину, доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надано. Таким чином, оскільки відповідачем поза волею позивачки відчужено автомобіль, який був придбаний подружжям під час шлюбу, хоча і зареєстрований за [PERSON] , вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, і на користь позивачки підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного автомобіля. Враховуючи те, що позивачка не ставить вимогу про витребування автомобіля із чужого незаконного володіння, виділення майна в натурі, чи повернення їй вказаного автомобіля, тому вимога про стягнення грошової компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції. Суд не приймає до уваги вартість автомобіля, вказану у договорі купівлі-продажу № 6845/2022/3217751 від 14.06.2022 року, який оформлений в Сервісному центрі № 6845 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області - 5 000 грн., оскільки вказана вартість визначена сторонами договору за домовленістю і не є дійсною ринковою вартістю спірного автомобіля. Суд вважає належним доказом вартості спірного майна висновок експерта № 421.23 СЕ від 20 грудня 2023 року, оскільки в ньому значиться обрана методика та метод дослідження, приведені належні розрахунки та інші необхідні відомості, враховано рік випуску автомобіля та застосовано порівняльний метод для визначення вартості спірного майна подружжя, відповідачем не заявлялося клопотання про призначення експертизи з метою спростування вказаного висновку експерта. Судом не приймаються до уваги надані представником відповідача додаткові докази - відповідь на адвокатський запит №1/05-2024 від 05.01.2024 року, копія митної декларації від 27.08.2021 року, копія договору купівлі - продажу автомобіля від 14.01.2021 року, оскільки вони подані після закриття підготовчого судового засідання із пропуском строку, наданого ст. 83 ЦПК України для подачі доказів, відповідачем та його представником не зазначено поважної причини пропуску вказаного строку для надання доказів, які мав в наявності відповідач [PERSON] , але не долучив до відзиву на позов та під час підготовчого судового засідання, які неодноразово призначалися судом. За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., судовий збір сплачений позивачкою за забезпечення позову в сумі 536,80 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 6 400 грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі 6300 грн., оскільки 22.12.2023 року судове засідання не відбувалося, хоча в акті приймання - передачі правничої допомоги вказано представництво адвоката в суді 22.12.2023 року -450 грн. Інші витрати підтверджені належними та допустимими доказами, які досліджені судом.

Outcome: approved