Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ПАТ «ПРОСТО» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 46104,05 грн., 2684 грн. судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. Вимоги мотивує тим, що 20.01.2023 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали поліс №2734414 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-2108, д/н [NUMBER] . 28.08.2023 року в смт Ємільчине на вул. Короленка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів KIA Sportage, д/н [NUMBER] , та ВАЗ-2108, д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Ємільчинського районного суду від 29.09.2023 року [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.4 ст.130 КУпАП. 30.08.2023 року [PERSON] повідомила ПАТ «ПРОСТО-страхування» про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено її автомобіль KIA Sportage, д/н [NUMBER] . За результатами розгляду вказаної заяви позивачем було сплачено страхове відшкодування за ремонт автомобіля KIA Sportage, д/н [NUMBER] в розмірі 46104,05 грн. Позивач зазначив, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце ДТП. Пизивачем також були понесені додаткові судові витрати у розмірі 7000 грн., які пов`язані із наданням правничої допомоги. 19.10.2023 року позивачем направлено на адресу [PERSON] регресну вимогу, на яку останній не відреагував. 09.01.2024 року по даній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.01.2024 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що назва позивача змінилася з ПАТ «ПРОСТО-страхування» на ПАТ «ПРОСТО», на підтвердження чого надав виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статут ПАТ «ПРОСТО». Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~хоча про\~час,\~дату та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином\~судовою повісткою,\~яку отримала\~його дружина,\~що підтверджується\~розпискою, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 29.09.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а саме за те, що він 28.08.2023 року о 15 годині 55 хвилин в смт Ємільчине по вул. Короленка, 25, Звягельського району повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ-2108, д/н [NUMBER] , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, при цьому не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль Kia Sportage, д/н [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після цього [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, та в [ADDRESS] , вжив алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Вказана вище постанова Ємільчинського районного суду набрала законної сили 10.10.2023 року. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог\~ст.\~33\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~у разі\~настання дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка може\~бути підставою\~для здійснення\~страхового відшкодування\~(регламентної\~виплати),\~водій транспортного\~засобу,\~причетний до\~такої пригоди,\~зобов`язаний: дотримуватися\~передбачених правилами\~дорожнього руху\~обов`язків\~водія,\~причетного до\~дорожньо-транспортної\~пригоди; вжити\~заходів з\~метою запобігання\~чи зменшення\~подальшої шкоди; поінформувати\~інших осіб,\~причетних до\~цієї пригоди,\~про себе,\~своє місце\~проживання,\~назву та\~місцезнаходження страховика\~та надати\~відомості про\~відповідні страхові\~поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно Полісу ЕР №2734414 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діє з 20.01.2023 року до 19.01.2024 року, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, 28.08.2023 року, автомобіль ВАЗ-2108, д/н [NUMBER] , страхувальник [PERSON] , було забезпечено АТ «ПРОСТО-страхування». 30.08.2023 року [PERSON] повідомила АТ «ПРОСТО-страхування» про ДТП, що сталася 28.08.2023 року в смт Ємільчине по вул. Короленка за участю автомобіля страхувальника [PERSON] ВАЗ-2108, д/н [NUMBER] , та її автомобіля Kia Sportage, д/н [NUMBER] . Згідно ксерокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля Kia Sportage, д/н [NUMBER] . Відповідно до звіту №7/1 про оцінку автомобіля Kia Sportage, д/н [NUMBER] , від 01.09.2023 року матеріальний збиток, завданий власникові «Kia Sportage», д/н [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 46467,32 грн. Із Страхового акту №165066 від 11.10.2023 року слідує, що засіданням комісії прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 46104,05 грн. Платіжною інструкцією №5017 від 13.10.2023 року стверджується, що АТ «ПРОСТО-страхування» на користь [PERSON] сплачено страхове відшкодування за ремонт Kia Sportage, д/н [NUMBER] , згідно розпорядження №165066 від 11.10.2023 року у розмірі 46104,05 грн. Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно п. в) пп. 38.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Із статуту ПАТ «ПРОСТО» слідує, що ПАТ «ПРОСТО» є новим найменуванням ПАТ «ПРОСТО-страхування, що зареєстроване 02.04.1997 року за №1\~074\~120 0000 000867» За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПАТ «ПРОСТО» правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 46104,05 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди на користь потерпілої, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «ПРОСТО» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, підлягає до задоволення в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним при подачі позовної заяви, судовий збір. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи наявні ксерокопія ордеру на надання правничої (правової) допомоги, посвідчення адвоката України Синюка С.Л., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6423/10, договір про надання правової допомоги №1, додаток до договору про надання правничої допомоги від 04.12.2023 року, додаток до договору про надання правничої допомоги від 22.12.2023 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 22.12.2023 року, згідно якого загальна вартість наданих послуг становить 7000 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач в судове засідання не з`явився клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суду не надіслав. Зважаючи на обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved