Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просив суд ухвалити рішення, яким припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (будинковолодіння) по [ADDRESS] та провести його реальний розподіл між ним та відповідачкою. В основу своїх позовних вимог [PERSON] зіслався на те, що згідно рішення Рожнятівського районного суду від 13 березня 2013 року здійснено поділ по частині спільного домоволодіння по [ADDRESS] . На даний час, угоди про добровільний реальний розподіл спільного нерухомого майна між ними не досягнуто, вони не спілкуються і спільно не проживають. Крім того, між ним та іншим співвласником в спільній частковій власності, відповідачкою по справі [PERSON] виник спір з приводу володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, він змушений звернутися в суд з цивільним позовом про реальний розподіл об`єкту нерухомого майна - будинковолодіння по [ADDRESS] , а саме виділення йому частки в натурі із цілого об`єкту нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності. У судове засідання [PERSON] не прибув, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутності, просив задовольнити його позов та провести розподіл по 1 варіанту експертизи. Просив про ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутності та ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін по справі, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони є власниками по частині будинковолодіння по [ADDRESS] (а.с.4, 6-6 зворот). Згідно висновку № 024/06-23 судової будівельно-технічної експертизи від 26 червня 2023 року (а.с.53-88) ринкова вартість будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] становить: 853525 (вісімсот п`ятдесят три тисячі п`ятсот двадцять п`ять ) гривень. Згідно рішення сесії Рожнятівської селищної ради від 14 липня 2022 року №620-22/2022 (а.с.103) в с.Сваричів вулицю Цапліна перейменовано на вулицю Чорновола, без зміни поштових номерів. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Норми ст. ст.317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України, закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В абзаці 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. За таких обставин, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (будинковолодіння) по [ADDRESS] , який є спільною сумісною частковою власністю позивача та відповідачки, слід розділити між ними в натурі. Суд приходить до переконання, що розподіл спірного житлового будинку слід провести відповідно до І варіанту розподілу, наведеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи №024/06-23 від 26 червня 2023 року (додаток № 1), оскільки саме при вказаному варіанті реальна та ідеальна частка обох співвласників мають найменше відхилення, позивач просить провести розподіл згідно вказаного варіанту. Даний варіант є найбільш прийнятним для ухвалення законного рішення. Крім цього, слід зобов`язати позивача провести переобладнання житлового будинку: між приміщеннями «1-1» і «1-2» та «1-1» і «1-4» закласти дверні отвори; між приміщеннями «1-4» і «1-5» та «1-5» і «1-6» пробити дверні отвори; в приміщенні «1-4» демонтувати віконну раму, звузити віконний отвір та встановити вхідні двері. На стадії проектної пропозиції запропонувати [PERSON] прибудову ганку площею 3,0 м.кв. (зелений колір); розділити енергоносії та їх облік. Згідно позовних вимог вартість майна (ціна позову) становить 853525 (вісімсот п`ятдесят три тисячі п`ятсот двадцять п`ять ) гривень, отже з кожної сторони по справі необхідно достягнути несплачений судовий збір згідно вартості присудженого їм майна відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», з врахуванням суми судового збору оплаченого позивачем при зверненні з позовною заявою - 992,40 грн. За таких обставин, з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі -3430,60 гривень, а з відповідачки - 4423 гривні.

Outcome: approved