Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Адвокат Працевитий Геннадій Олександрович, який дії від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторія Володимирівна, яким просив визнати виконавчий напис №9175, вчинений 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 170798,21 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позовних вимог в позові зазначив, що вказаний виконавчий напис було видано безпідставно, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимога щодо стягнення з позивача заборгованості, на його думку, не є безспірною. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14 визнана нечинною\~постанова КМУ від 26.11.2014 року №662, якою були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами, укладеними в простій письмовій формі, при цьому зазначив, що з відповідачем нотаріально посвідчених кредитних договорів не укладалось. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 29.09.2023 року до суду надійшов відзив, згідно якого представник відповідача заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що вчинення виконавчого напису нотаріусом було здійснено з дотриманням вимог діючого законодаства. За виконавчим написом було стягнуто заборгованість, яка виникла на підставі укладеного 26.09.2019 року між позивачем та Акціонерним товариством «Ідея Банк» кредитним договором №Z06.00300.005717355. Позивачу направлялось повідомлення про наявність заборованості та необхідність її погашення, вимога щодо стягнення з нього заборгованості є безспірною, нотаріусу було надано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, перелік яких передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 22.02.2017 року. Спірний виконавчий напис було вчинено нотаріусом під час дії постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, якою передбачалось можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на підставі кредитних договорів, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, якою визнано нечинною\~постанову КМУ від 26.11.2014 року №662, не визначено моменту з якого остання втрачає чинність та на даний час не скасовано державну реєстрацію вищевказаної постанови №662. Також представник відповідача заперечував щодо стягнення витрат на професійну\~правничу допомогу,\~оскільки факт\~понесення таких\~витрат позивачем\~не підтверджено\~належними та\~допустими доказами\~та вартість\~таких витрат\~є явно\~неспівмірною зі\~складністю спору.\~ Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 08.08.2023 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою від 10.08.2023 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищевказаного виконавчого напису. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Наданий представником відповідача відзив одночасно містить заяву останнього про розгляд справи у його відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином. Пояснень від неї не надходило. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторія Володимирівна у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином. Пояснень від неї не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію заяви про відкриття виконавчого провадження; копію договору кредиту та страхування №Z06.00300.005717355 від 26.09.2019 року; копію виконавчого напису від 24.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №9175; копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.11.2021 року; копію постанови про арешт коштів боржника від 12.11.2021 року; копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.02.2022 року, копію вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань; копію довідки-розрахунку заборгованості; копію списку згрупованих поштових відправлень; копію опису вкладення у цінний лист; розрахунок кредиту; виписку; суму заборгованості), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. Судом встановлено, що 26.09.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Z06.00300.005717355, згідно умов якого останній отримав кредит на умовах, визначених в договорі (а.с.10-11). 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9175, яким нотаріусом запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору кредиту та страхування №Z06.00300.005717355 від 26.09.2019 року, а саме: 78561,06 грн. - строковий основний борг; 9320,16 грн. - прострочений основний борг; 27339,09 грн. - прострочені проценти; 370,09 грн. - строкові проценти; 2697,96 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 50609,85 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 1900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, а всього 170798,21 грн. (а.с.13). На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження 12.11.2021 року (а.с.14). Відповідно до вимог\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 18 Цивільного кодексу України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Виходячи з положень\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що він був вчинений нотаріусом на підставі п.2 вказаного вище Переліку. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачена можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, та для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлені такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17 Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною\~Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Також слід зазначити висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17, згідно яких Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».\~\~Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.\~\~Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.\~\~Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.\~Відповідно до частин восьмої, одинадцятої\~статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України\~в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі -\~КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина\~постанови\~суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання\~постановою\~законної сили.\~У частині п`ятій\~статті 254 КАС України\~зазначено, що\~постанова\~або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду,\~постанова Верховного Суду України\~набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні,\~-через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.\~Постанова\~або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України).\~Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. З вищенаведеного вбачається, що починаючи з 22 лютого 2017 року (набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14) кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.\~ В свою чергу стороною відповідача не доведено належними та допустимими доказами того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано оригінал саме нотаріально посвідченого кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що вищевказаний кредитний договір було укладено лише в простій письмовій формі, а тому не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналіз досліджених судом обставин дає підстави для виснову щодо порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, а відтак відсутності законних підстав у нотаріуса для його вчинення, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доводи відповідача з приводу того, що спірний виконавчий напис було вчинено нотаріусом під час дії постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, якою передбачалось можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на підставі кредитних договорів, що не були нотаріально посвідчені, суд відхиляє та не бере їх до уваги, оскільки вони спростовуються вище наведеним висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17 про те, що постанова № 662 втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі сумі 1073 грн. 60 коп. - за подачу позову та 536 грн. 80 коп. - за подачу заяви про забезпечення позову, а всього 1610 грн. 40 коп. На підстав викладеного та

Outcome: approved