Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] , з позовом до ТОВ «Фінансова-Правова Група Лекс» ТОВ «Епро Скул», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., було вчинено виконавчий напис № 780, відповідно до якого з позивача як з боржника було стягнуто заборгованість за договором №200338244 від 10.09.2015 року укладеним з ПАТ «Банк Михайлівський» , правонаступником якого є ТОВ «Фінансова-Правова Група Лекс» . Виконавчим написом встановлено, що строк платежу за кредитним договором настав, позивачем допущено прострочення платежу. 11.02.2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова О.О., було відкрито виконавче провадження № [NUMBER], щодо виконання виконавчого напису про звернення стягнення з позивача заборгованості у розмірі 31981,08 грн. Заборгованість за договором не є безспірною, оскільки позивач не визнає суму нарахованої заборгованості за договором, крім цього відповідачем була порушена процедура повідомлення про наявність боргу, як наслідок позивач був позбавлений права заперечувати проти розміру заборгованості, тому вважає , що виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року було відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року було залучено до участі у справі за вказаним позовом у якості співвідповідача - ТОВ «Епро Скул». Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. В судове засідання відповідач та треті особи не з`явились, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили , пояснень щодо позовних вимог не подали, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від останніх до суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шарковим О.О., було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] , заборгованості у розмірі 31981,08 за договором № 200338244 від 10.09.2015 року укладеним з ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 7-БМ від 20.07.2020 року, укладеним з ТОВ «Діджи Фінанс» та договором відступлення права вимоги № 516/ФК-21 від 01.12.2021 року є ТОВ «Фінансова-Правова Група Лекс». Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 06062023-1 від 06.06.2023 року укладеного між ТОВ «Фінаснова-Правова Група» та ТОВ «Украглобал-Плюс», відповідно до якого ТОВ «Фінансова-Правова Група» відступило, а ТОВ «Укрглобал-Плюс» набуло право вимоги за кредитними договорами. Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 06062023-1 від 06.06.2023 року було відступлено право вимоги зокрема за кредитним договором № 200338244 від 10.09.2015 року, боржником за яким є [PERSON] . Рішенням єдиного учасника ТОВ «Укрглобал Плюс»№ 05.07.23 від 05.07.2023 року було змінено найменування ТОВ «Укрглобал Плюс» на ТОВ «Епро Скул». Згідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно дост.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012(далі за текстом Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчинює нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999(далі за текстом Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію виловив Верховний суд України в постанові від 20.05.2015 року ( справа №6-158цс15). Відповідачами належних та допустимих доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин надано до суду не було. З урахування викладеного, беручи до уваги, що відповідачами не спростовано позовні вимоги, доказів безспірності заборгованості суду не надано, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір На підставі викладеного і

Outcome: approved