Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

18.12.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся [PERSON] з позовом до Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, у якому просив визначити йому [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування заявлених вимог позивач у своєму позові зазначив, що 07.02.2023 року після смерті дружини [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, яка розташована на території Новобузької міської ради Миколаївської області та житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті дружини він фактично успадкував все майно, яке їй належало на момент відкриття спадщини, тобто фактично вступив у володіння спадковим майном своєї дружини. У грудні 2023 року він звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М., але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого для цього законодавством шестимісячного строку. Однак, попередньо, він в червні 2023 року звертався до нотаріальної контори з питанням щодо порядку оформлення спадщини після смерті своєї дружини, але йому в усній формі було роз`яснено, що у зв`язку з введенням в Україні військового стану, строк звернення до нотаріуса збільшено до 10 місяців, тому він має право протягом десяти місяців після смерті дружини звернутись із заявою про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] спадкоємці за законом чи за заповітом не прийняли, відповідні свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видавались, з заявою про відмову від прийняття спадщини він не звертався, від права на успадкування не усунутий, тому бажає прийняти спадщину після смерті своєї дружини. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 19.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 18.01.2024 року о 11:00 год. Ухвалою суду від 18.01.2024 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті, суддею одноособово на 08.02.2024 року о 09:00 годині в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Судариков Г.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходе такого висновку. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯК № 836094 виданого Новобузькою районною державною адміністрацією 06.02.2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.10.2011 року за реєстровим номером № 1-2060, громадянці [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5900 га, що розташована на території Новобузької міської ради Миколаївської області (а.с.15). Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7113806 виданого Новобузькою філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 26.04.2005 року, власником зазначеного будинку являється [PERSON] (а.с. 13,14). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , видане Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.02.2023 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , [INFO] та діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим районним ЗАГС м. Новий Буг Миколаївської області від 26.05.1973 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим районним відділом ЗАГС м. Новий Буг Миколаївської області 29.06.1974 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим районним відділом ЗАГС м. Новий Буг Миколаївської області від 02.11.1979 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Новобузьким відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області від 06.12.1997 року (а.с.12, 29-36). Позивач [PERSON] на день смерті [PERSON] проживав разом з дружиною за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить акт підтвердження спільного проживання від 18.12.2023 року, затверджений Новобузьким міським головою Лагодієнко М.О. (а.с.19). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на день смерті [PERSON] не проживали з померлою та були зареєстровані за іншою адресою, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] , виданого Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області від 02.06.1998 року та витягом з реєстру територіальної громади № 2023/006449630 від 17.08.2023 року (а.с.30,34). Спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73871339 виданий приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М. 08.09.2023 року , заповіти від імені [PERSON] не складались (а.с.17,18). За таких обставин, враховуючи те, що при судовому розгляді справи спадкоємці за заповітом чи за законом, які прийняли спадщину, відсутні, позивач [PERSON] згідно вимог ст. 1261 ЦК України, має право на прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] . При зверненні 12.12.2023 року для вирішення своїх відповідних спадкових справ до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском ним встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.20). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Як слідує з матеріалів справи [PERSON] своєчасно заяви до нотаріальної контори не подав. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як на поважність причин позивач вказує про те, що при зверненні до нотаріуса у грудні місяці 2023 року, вважав що звертається вчасно, а саме в строк десять місяців, як йому було роз`яснено іншим нотаріусом в усній формі у червні 2023 року. Зазначені обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяв про прийняття спадщини. Крім того, судом установлено, що строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці сплив 08.08.2023 року, 12.12.2023 року позивач звернувся до нотаріальної контори, 12.12.2023 року отримав відмову та 18.12.2023 року пред`явив позов до суду, тобто пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Суд зазначає, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Вказана позиція узгоджується з висновками, зробленими Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року в справі №681/203/17-ц. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також загальні засади цивільного законодавства: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачі визнали позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4\~ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини свідчать про поважність причин пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, останній не заявляв та не наполягав, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved