Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.10.2023 року судом зареєстровано позовну заяву служби у справах дітей Вінницької міської ради як органу опіки і піклування до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, яку мотивовано тим, що відповідачі є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Мати дітей [PERSON] до серпня 2023 року мала статус одинокої матері, донька та син були записані на прізвище матері « [PERSON] ». 10.03.2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , з яким до того тривалий час перебувала у фактичних шлюбних відносинах та змінила прізвище на « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~В серпні 2023 року [PERSON] визнав батьківство відносно доньки [PERSON] та сина [PERSON] , внаслідок чого прізвища дітей також були змінені зі « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] , [PERSON] та їх діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в смт Північне Донецької області, є внутрішньо переміщеними особами, з травня 2022 року проживають у гуртожитку ДНЗ «ЦПТО ТД» за адресою: [ADDRESS] . Діти [PERSON] та [PERSON] з 21.12.2022 року і на даний час перебувають на обліку у службі у справах дітей Вінницької міської ради як такі, що опинились у складних життєвих обставинах внаслідок вчинення щодо них домашнього насильства в результаті конфліктів між матір`ю та її співмешканцем (в даний час чоловіком) [PERSON] в присутності дітей. Під час проведення профілактично-роз`яснювальної роботи по захисту прав та інтересів дітей [PERSON] та [PERSON] працівниками служби у справах дітей, Вінницького міського центру соціальних служб неодноразово було зафіксовано неналежне виконання батьком та матір`ю батьківських обов`язків, вживання ними спиртних напоїв, їх неодноразові сварки та конфлікти в присутності дітей, факти недогляду дітей тощо. Внаслідок недбалого виконання батьками своїх батьківських обов`язків діти неодноразово важко хворіли, але ні мати, ні батько не вживали необхідних заходів щодо лікування, нехтували необхідною медичною допомогою. Так, 19.06.2023 року, в черговий раз, внаслідок неналежного догляду малолітній [PERSON] , [INFO] , був госпіталізований до КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини» у вкрай важкому стані з діагнозом: аспіраційна пневмонія, кардит, пелюшковий дерматит. Дитина була поміщена до відділення анестезіології та інтенсивної терапії, де їй надавалась необхідна реанімаційна медична допомога. У той же день працівниками служби у справах дітей міської ради та міського центру соціальних служб до вказаного лікувального закладу була доставлена [PERSON] , [INFO] , із підвищеною температурою та потребою в лікуванні. Її батьки про хворобу доньки не знали, відповідних заходів щодо лікування дитини не вживали. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 15.05.2020 року [PERSON] внаслідок злісного невиконання батьківських обов`язків позбавлена батьківських прав відносно двох старших дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків та за 173-2 ч. 1 КУпАП за вчинення домашнього насильства. Батько дітей [PERSON] тривалий час не працює, участі в утриманні дітей не бере, спільно із матір`ю дітей використовує кошти, які держава виділяє на утримання дітей, на власні потреби, зловживає алкогольними напоями, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство, за що притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Проживання малолітніх дітей у сім`ї [PERSON] та [PERSON] створює загрозу для їх життя, здоров`я та розвитку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. На підставі ст.ст. 170, 181 СК України служба у справах дітей Вінницької міської ради просила суд: відібрати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та передати дітей на опікування органу опіки і піклування Вінницької міської ради; стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дітей, відкритий у банківській установі; стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дітей, відкритий у банківській установі. Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 12.10.2023 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі № 127/31446/23 за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. 05.12.2023 було закрите підготовче провадження у даній справі. В судовому засіданні представник позивача начальник відділу превентивної роботи служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. позов підтримала на підставі викладеного у ньому. Суду пояснила, що позов пред`явлений виключно в інтересах малолітніх дітей, [PERSON] , 2020 р.н. та [PERSON] , 2022 р.н., батьками яких є відповідачі, оскільки існує реальна загроза життю дітей. З 21.12.2022 року дітей було взято на облік як таких, що опинились в складних життєвих обставинах. В грудні 2022 року від поліції надійшло повідомлення, що [PERSON] після зловживання алкогольними напоями наніс [PERSON] тілесні ушкодження в присутності двох малолітніх дітей. При виході за адресою проживання відповідачів було встановлено, що діти не доглянуті, не нагодовані, живуть без дотримання режиму. Відношення до дітей у їх батьків байдуже, станом здоров`я дітей, доглядом за ними, харчуванням дітей батьки особливо не переймаються. Держава допомагає внутрішньо переміщеним особам житлом, коштами, однак, кошти відповідачі спрямовують не за цільовим використанням. Дівчинка у свої 3,5 роки не має звичок до самообслуговування. Влітку 2023 року хлопчик захворів і через неналежний догляд та байдуже ставлення його життя було під загрозою, тривалий час він знаходився в реанімації. Він був важко хворий, але батьки належного догляду не здійснювали, до лікаря не звертались, від госпіталізації відмовлялись. В той самий день до лікарні була доставлена дівчинка. Зауважила, що відносно двох старших дітей, 2016 р.н. та 2017 р.н., їх мати [PERSON] позбавлена батьківських прав, однак, жодних висновків вона для себе не зробила, спосіб життя та ставлення до дітей на більш відповідальне не змінила. Зауважила, що діти не можуть знаходитись в обстановці, що склалась у родині відповідачів і за їх способу життя. З літа 2023 року батьки дітей не змінили своєї поведінки, зловживають алкоголем, безвідповідальні, вчиняють сварки. Наголосила, що у даному випадку для забезпечення безпеки життя та здоров`я дітей буде краще їх перебування у спеціалізованому закладі, де вони будуть доглянуті і захищені. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Кобзіна А.С. позов не визнала. Суду пояснила, що обставини життя батьків [PERSON] та [PERSON] змінились і підстав для відібрання дітей немає. Мати влаштувалась на роботу в дошкільний навчальний заклад помічником вихователя, отримує заробітну плату, намагається створити належні умови для виховання своїх дітей. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 184 ч. 2 КУпАП було закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні [PERSON] позов не визнала. Суду пояснила, що вона виросла в дитячому будинку, отримала спеціальність маляр-штукатур. У м. Вінниці їх сім`ї як внутрішньо переміщеним особам надали кімнату в гуртожитку, яка обладнана усім необхідним. Влітку 2023 року її діти [PERSON] та [PERSON] хворіли, вона зверталась до лікаря та виконувала призначене лікування. Вважає, що призначене лікування не було дієвим, внаслідок чого [PERSON] потрапив у реанімацію. В даний час вона влаштувалась на роботу і зможе забезпечити дітям належне утримання та виховання. Після відібрання у неї дітей вона часто навідує їх, спілкується, приносить гостинці. Своїх дітей вона любить, тому просила відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Дмитришина Т.І. позов не визнала. Підтримала відзив, який приєднаний до матеріалів справи. Суду пояснила, що батьки дітей зареєстрували шлюб у встановленому законом порядку, є внутрішньо переміщеними особами, намагаються створити належні умови для виховання своїх малолітніх дітей. [PERSON] піклується про дітей, забезпечує одягом, взуттям, їжею, ліками. Зауважила, що в даний час підстав для відібрання дітей у їх батьків немає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що належним чином виконує батьківський обов`язок відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Зауважив, що вони з дружиною доглядали дітей, дотримувались рекомендацій лікаря, купували ліки, продукти тощо. Вважає, що здатен забезпечити нормальні умови проживання, виховання, забезпечення здоров`я та догляду дітей. В даний час він перебуває на обліку в центрі зайнятості. Вважає, що він змінився, став більш відповідальним, має намір влаштуватись на роботу, до дружини і дітей насильство не застосовує. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є працівником центру соціальної служби. [PERSON] знає з 20.06.2023 року в зв`язку з виконанням службових обов`язків. Вона у складі комісії була присутня при обстеженні умов проживання їх сім`ї, оскільки мати з молодшою дитиною знаходились у лікарні, в реанімації, а старша дитина 2020 р.н. вдома сама. [PERSON] тоді спала, її батька з нею не було. З дозволу її матері [PERSON] привезли до лікарні. Дівчинка також була хвора. По дорозі до лікарні в автомобілі швидкої допомоги дівчинка розповідала, що боїться батька. Стан здоров`я [PERSON] був критичним, лікарі боролись за його життя і врятували дитину. Сусіди розповідали, що [PERSON] до такого стану довели недоглядом його батьки. Родина [PERSON] на обліку з 16.01.2023 року як така, що потерпає від домашнього насильства. Батьки дітей зловживають алкоголем, безвідповідально відносяться до життя та здоров`я дітей. Як внутрішньо переміщеним особам відповідачам надано кімнату в гуртожитку з ремонтом, меблями, посудом, білизною, вони були забезпечені всім необхідним. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була сімейним лікарем родини [PERSON] , з червня 2022 року підписано декларацію. [PERSON] було тоді 3 тижні, [PERSON] 2 роки. Діти нормально розвивались. В 4 місяці [PERSON] захворів на ковід, потім пневмонію, був госпіталізований. Однак, мати не долікувала його і забрала дитину з лікарні. Рекомендації щодо обстеження та лікування дітей їх мати у повному обсязі не виконувала. [PERSON] хворів постійно, переніс 3 пневмонії. Мати не бажала проходити з дитиною стаціонарне лікування. З 01 по 09 червня 2023 року [PERSON] також був у лікарні, йому було призначене лікування, в тому числі амбулаторне після виписки із залишковими явищами хвороби, кашлем. 19.06.2023 року, вона вирішила навідати дитину, оскільки батьки не виходили на зв`язок і побачила, що хлопчик у вкрай важкому стані, з високою температурою, хрипів. Зважаючи на важкий стан дитини вона викликала швидку, однак, мати була цим дуже незадоволена. [PERSON] не завжди виконувала її рекомендації. Свідок, знаючи відношення відповідачів до своїх дітей, не впевнена, що вони будуть належно виконували рекомендації лікарів по їх догляду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є заступником медичного директора Центру матері та дитини. В червні 2023 року в реанімацію лікарні у вкрай важкому стані доставили [PERSON] . Він потребував інтенсивної терапії, оскільки крім того, що мав пневмонію, ще й блювотні маси потрапили йому у легені, від чого легені отримали опік, що в цілому становило загрозу для життя дитини. Три тижні хлопчика лікували у реанімації. Дар`ю також доставили в Центр з ОРЗ. Мати дітей не мала навиків догляду за дітьми, не знала як розчинити суміш, підвищувала голос до медичного персоналу. [PERSON] в 3 роки не вміла їсти ложкою, їла з пляшечки, не знала як користуватись горщиком, була у підгузнику. Батько був із дружиною та дітьми в лікарні, намагався допомогти, але вони з матір`ю постійно сварились. Через те, що [PERSON] був у такому важкому стані через недогляд, лікарня викликала працівників поліції та служби у справах дітей. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з відповідачами знайома з травня 2022 року. Вони проживають у кімнаті гуртожитку. Для переселенців створені гарні умови для проживання, кімнати надані з ремонтом, забезпечені необхідним посудом, побутовими речами, білизною, меблями, холодильником. Денисенки зловживають алкоголем, ведуть себе не адекватно, конфліктують між собою, голосно сваряться. Чоловік у стані сп`яніння б`є дружину, вона дуже агресивна, коли вживає алкоголь. Відповідачі не працюють, отримують грошову допомогу від держави. Вони є батьками двох малолітніх дітей, але безвідповідально ставляться до життя, здоров`я та виховання дітей. Дітей від батьків забрали соціальні служби через недогляд за ними, але поведінка батьків на краще не змінилась, вони не працюють, зловживають алкоголем, сваряться. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є завідувачем гуртожитком, де проживають відповідачі. Знайома з ними з травня 2022 року. Їм створені гарні побутові умови, надано житло, побутові речі, техніка, меблі, всі мешканці і сусіди їм допомагають. Відповідачі зловживають алкоголем, належного догляду за дітьми не здійснюють. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомий з відповідачами з травня 2022 року. Для них створені гарні побутові умови. Відповідачі зловживають алкоголем і через це створюють проблеми для себе і для всіх мешканців. Він неодноразово проводив виховну бесіду із [PERSON] , але на зауваження щодо своєї поведінки відповідачі не реагують. Діти відповідачів дуже часто хворіють і потребують допомоги. Дівчинка лише нещодавно почала розвиватись і говорити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~При народженні діти були записані відповідно до ст. 135 СК України. 10.03.2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 25). \~ \~ \~ \~В серпні 2023 року [PERSON] визнав батьківство відносно доньки [PERSON] та сина [PERSON] , внаслідок чого прізвища дітей також були змінені зі « [PERSON] » на « [PERSON] », про що внесені відповідні зміни до актового запису. [PERSON] , [PERSON] та їх діти [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, зареєстровані в [ADDRESS] , з травня 2022 року проживають у гуртожитку ДНЗ «ЦПТО ТД» за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26, 27, 28, 31). Діти [PERSON] та [PERSON] з 21.12.2022 року по даний час перебувають на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як такі, що опинились у складних життєвих обставинах внаслідок вчинення щодо них домашнього (психологічного) насильства (накази служби у справах дітей Вінницької міської ради № 288, № 289 від 21.12.2022 року (а.с. 16, 17). Щодо дітей сформовані відповідні справи, дані про дітей внесені до електронної обліково-статистичної картки дитини ЄІАС «Діти» (а.с. 18-19, 20-21). Під час проведення профілактично-роз`яснювальної роботи по захисту прав та інтересів дітей [PERSON] та [PERSON] , працівниками служби у справах дітей, Вінницького міського центру соціальних служб неодноразово було зафіксовано неналежне виконання батьком та матір`ю батьківських обов`язків, вживання ними спиртних напоїв, їх неодноразові сварки та конфлікти в присутності дітей, факти недогляду дітей тощо. 19.06.2023 року малолітній [PERSON] , [INFO] , був госпіталізований до КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини» з діагнозом: аспіраційна пневмонія, кардит, пелюшковий дерматит. Дитина була поміщена до відділення анестезіології та інтенсивної терапії, де їй надавалась необхідна реанімаційна медична допомога (а.с. 41). В той самий день працівниками служби у справах дітей міської ради та міського центру соціальних служб до вказаного лікувального закладу була доставлена [PERSON] , [INFO] , із підвищеною температурою та потребою в лікуванні (а.с. 42). Адміністрацією лікарні повідомлена служба у справах дітей Вінницької міської ради та Ювенальна поліція м. Вінниці. Згідно повідомлення Центру первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Вінниці від 02.03.2023 року, [PERSON] , [INFO] , часто хворіє респіраторними вірусними захворюваннями, які ускладнювались ураженням нижніх дихальних шляхів: з 08.09.2022 по 14.09.2022 року стаціонарне лікування, діагноз: ковід-19, ГРВ хвороба. Двобічна позалікарняна вірусна бактеріальна пневмонія середньо-важкий перебіг ДН 1. Гепатит. 03.11 14.11.2022 ГРВІ. 23.12 27.12.2022 стаціонарне лікування гострого бронхіту ДН 0-1 ст. 09 13.02.2023 стаціонарне лікування позалікарняної правобічної вогнищеної пневмонії, гострий перебіг, середня важкість, неускладнена. ДН 1. При захворюванні дитини мати ліки купує, призначення виконує, при потребі стаціонарного лікуванні відмов не було, але при необхідності консультації вузьких фахівців (імунолог, інфекціоніст, ортопед, офтальмолог, невролог) мама (особливо тато) відмовляються з поясненнями про недостатність коштів та часу. [PERSON] за термін нагляду хворіла ГРВІ, лікувалась амбулаторно та стаціонарно, 23.12 27.12.2022 року. Погано розмовляє, гіперактивна, щеплена згідно віку. Харчування дітей не завжди відповідає віку, з приводу чого з мамою неодноразово проводились бесіди та надавались рекомендації по харчуванню дітей. На прийом до лікарні з дітьми з`являється мама, батько відвідування лікарні ігнорує. [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини» з 01.06.2023 по 09.06.2023 в педіатричному відділенні (за зверненням чергової гуртожитку), з 19.06.2023 по 03.07.2023 року у відділенні анестезіології з палатами інтенсивної терапії для дітей (за зверненням матері), з 03.07.2023 по 17.08.2023 року в педіатричному відділенні молодшого дитинства. Протягом лікування [PERSON] з ним перебували мати [PERSON] та чоловік, зі слів батько дитини (а.с. 40). 19.07.2023 року [PERSON] звернулась до начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради Шафранської Л.А. із заявою з проханням допомогти їй влаштувати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки ВОР», оскільки вона матеріально не забезпечена, не зможе забезпечити належний догляд за дітьми (а.с. 32, 33, 34). Із листами від 03.11.2022 року, від 02.08.2023 року до начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради Шафранської Л.А. зверталась директор Центру ДНЗ «ВЦ ПТОТД» [PERSON] , в яких повідомляла щодо вжиття заходів до мешканців гуртожитку - батьків [PERSON] , [PERSON] , які зловживають алкогольними напоями, вчиняють бійки в присутності дітей, не забезпечують дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, недбало ставляться до їх виховання, залишають дітей без нагляду на тривалий час. Станом на 02.08.2023 року поведінка відповідачів не змінилась, вони продовжують систематично порушувати правила проживання в гуртожитку, неналежно виконувати батьківські обов`язки, конфліктувати з адміністратором Центру, сусідами (а.с. 36, 37). До директора Центру ДНЗ «ВЦ ПТОТД» Г. Дацишиної неодноразово звертались із доповідними працівники щодо порушення правил проживання [PERSON] , [PERSON] , які розпивають алкогольні напої, кричать, застосовують ненормативну лексику, вчиняють бійки в присутності їх малолітніх дітей (а.с. 38, 39). Обстеження житлово-побутових умов проживання дітей відповідачів проводилось неодноразово: 13.02.2023 року, 07.04.2023 року, 30.05.2023 року. Комісією встановлено, що відповідачі та їх діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають на 2-му поверсі 10-типоверхового будинку в кімнаті гуртожитку загальною площею 23 кв.м. по типу блочної системи, санвузол один на дві кімнати, кухня на поверсі для загального користування. Діти проживають з матір`ю та чоловіком матері в одній кімнаті, в якій наявні: два односпальні ліжка, дитяче ліжечко, шафа, кухонний стіл та холодильник. Санітарний стан помешкання задовільний. У дітей наявний одяг та взуття за сезоном, наявні продукти харчування. Загальний дохід сім`ї 15\~000 грн. (соціальні виплати). З матір`ю дітей неодноразово проводилась роз`яснювально-профілактична бесіда, під час якої вона попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та вчинення будь-яких протиправних дій відносно дітей. Проживання малолітніх дітей у сім`ї [PERSON] та [PERSON] створює загрозу для їх життя, здоров`я та розвитку, що стало підставою для звернення, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, 2020 р.р. та 2022 р.н., до суду з позовом про відібрання дітей та стягнення аліментів. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї (соц.картка № 43583), [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, [PERSON] безробітний. Діти не забезпечені належним харчуванням відповідно віку, стан помешкання відносно задовільний. На момент огляду 07.11.2022 року ознаки небезпеки відсутні. Станом на 09.11.2023 року [PERSON] працює в КЗ «ДНЗ № 72 ВМР» на посаді помічника вихователя для дітей віком після 3-х років групи загального розвитку з 27.09.2023 року згідно наказу № 94-к від 26.09.2023 року. В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи [PERSON] звільнена, зі слів працює в супермаркеті «Грош» прибиральницею. [PERSON] зі слів працює монтажником в супермаркеті «Сільпо». Також в судовому засіданні встановлено, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 15.05.2020 року [PERSON] внаслідок злісного невиконання батьківських обов`язків позбавлена батьківських прав відносно двох старших дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1, 173-2 КУпАП (а.с. 65-72). Орган опіки і піклування Вінницької міської ради надав висновок від 13.09.2023 року № 01/00/011/54695, згідно якого вважає за доцільне відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с. 7-9). Орган опіки і піклування Вінницької міської ради надав висновок від 15.09.2023 року № 01/00/011/55564, згідно якого вважає за доцільне відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав (а.с. 10-11). Згідно ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з ч.1\~ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNTv. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHURv. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Зокрема,\~ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року. В судовому засіданні на підставі наданих доказів було встановлено, що відповідачі, як батьки дітей 2020 р.н. та 2022 р.н., неналежно і в недостатній мірі піклуються про дітей, неналежно виконують батьківські обов`язки, неспроможні забезпечити дітей достатнім харчуванням, доглядом, вихованням та лікуванням. Профілактична робота, яка проводилась з відповідачами працівниками служби у справах дітей, міського центру соціальних служб та ювенальної превенції ВРУП не призвела до позитивних змін у їх поведінці та ставленні до виконання батьківських обов`язків. Відсутність реальної турботи про дітей, про їх життя, здоров`я, лікування, виховання, про підготовку до самостійного життя негативно впливає на їх розвиток та їх долю. Враховуючи наведені обставини і норми закону, і те, що сім`я [PERSON] та [PERSON] є особливо непридатною та неблагонадійною,\~суд дійшов висновку, що такий тимчасовий захід є необхідним для забезпечення найкращих інтересів малолітніх дітей і перебування в \~безпечному, спокійному та стійкому середовищі, тому позовні вимоги про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ч. 4\~ст.170 СК України\~при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2024\~рік»,\~установлено з\~1\~січня 2024\~року прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць для дітей віком до 6 років становить 2563гривні. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи, вимоги\~ст. 182 СК України. Суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів, можливості відповідачів і потреби їх малолітніх доньки та сина, що обов`язок утримувати дітей є обов`язком обох батьків, тому суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) кожного платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дітей, відкритий у банківській установі будуть обґрунтованими та законними. Відповідно до вимог \~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Контроль за дотриманням умов утримання, виховання та навчання дітей покласти на орган опіки і піклування. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь держави в сумі по 2\~147,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved