Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

В листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що він є батьком двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] народився у позивача та відповідача [PERSON] . Спочатку ім`я батька дитини було записано у свідоцтві про народження зі слів матері, проте в подальшому, згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.07.2019 по справі № 488/928/19, внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] та зазначено батьком дитини позивача. Відповідно до судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.09.2020 по справі № 488/3079/20 з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні та [PERSON] щомісячно сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] . 28.08.2019 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (після одруження [PERSON] ). Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON] . Згідно судового наказу Центрального районного суду м.\~Миколаєва від 10.01.2022 з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Щомісяця позивач сплачує [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 5\~000,00 грн., що підтверджується відповідними розписками. Крім того, [PERSON] зазначає, що він надає матеріальну допомогу своїй матері [PERSON] , яка є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі 2\~520,00 грн., що є недостатнім для задоволення навіть мінімальних її потреб. 28.03.2017 в житловому будинку матері позивача сталась пожежа, внаслідок чого даний будинок визнаний непридатним для проживання. В зв`язку з цим позивач щомісячно надає допомогу своїй матері в розмірі 3\~000,00 грн. 5\~000,00 грн. Враховуючи викладене, оскільки змінився його сімейний стан та відповідно погіршився матеріальний стан, позивач вважає за необхідне змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з нього на утримання обох дітей. Зазначає, що відповідно до діючого законодавства на утримання двох дітей з платника аліментів повинна стягуватись 1/3 частина від його заробітку, а не частина. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд: змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що був стягнутий з нього на користь [PERSON] на підставі судового наказу від 28.09.2020 Корабельного районного суду м. Миколаєва по справ № 488/3079/20, а саме стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3\~500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини; змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що був стягнутий з нього на користь [PERSON] на підставі судового наказу від 10.01.2022 Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/10147/21, а саме стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3\~500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини; вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2023 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі. 29.11.2023 на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги визнає частково, оскільки вважає, що діти позивача, хоча і народжені від різних матерів, мають отримувати однакову суму аліментів. Вважає несправедливим той факт, що діти отримують аліменти по різному, оскільки її син отримує аліменти в сумі, що в три рази менша за ту суму, яку отримує [PERSON] . Хоча і існує судовий наказ, за яким з позивача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), проте [PERSON] несе витрати на утримання своєї матері, яка не має власного житла. Після вирахування даних витрат позивач сплачує їй аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 5\~000,00 грн. щомісячно. Крім того, відповідач [PERSON] також вважає, що сума розміру аліментів, стягнута з позивача на утримання двох дітей, не може перевищувати 1/3 частину його заробітку (доходу). Враховуючи викладене, вважає за доцільне визначити аліменти на утримання кожного з дітей позивача в розмірі не менше 5\~000,00 грн. щомісячно. 12.12.2023 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує на те, що сам факт народження у [PERSON] іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів за умові відсутності факту погіршення його матеріального стану. При цьому вказує, що згідно розрахунку заборгованості по аліментам матеріальний стан позивача з 2020 року не погіршився, а навпаки значно покращився, він отримує більше грошових коштів. Той факт, що на утриманні позивача перебуває непрацездатна мати, також не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки відповідно до положень діючого законодавства вона отримує пенсію та, окрім позивача, в неї є ще двоє повнолітніх дітей, які також повинні нести витрати на її утримання. Також [PERSON] вважає, що посилання позивача на те, що розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання двох дітей, не повинні перевищувати 1/3 частину його заробітку (доходу), не є беззастережною вимогою діючого законодавства, лише безпідставним припущенням [PERSON] , яке ґрунтується на помилковому тлумаченні закону. Окрім вищезазначеного, відповідач посилається на те, що право на визначення способу стягнення аліментів належить їй, як одержувачу аліментів, а не платнику. Крім того [PERSON] посилалась на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не розлучені, проживають однією сім`єю, а тому даний позов до суду обумовлений лише бажанням зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання її сина [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього неодноразово надійшли заяви про проведення підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду 23.01.2024 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково в частині стягнення аліментів на утримання кожного з дітей в твердій грошовій сумі в розмірі не менше 5\~000,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.07.2019 по справі № 488/928/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] визнано [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; зобов`язано Корабельний районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції внести відомості до актового запису про народження № 141,складеного 13.03.2013, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , громадянина України (а.с. 50-53). Відповідно копії свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] , виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 49). У відповідності до судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.09.2020 по справі № 488/3079/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 47-48). Згідно постанови державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у ВП № 63409177 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] на виконання судового наказу по справі № 488/3097/20 (а.с. 46). 28.08.2019 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 44). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 43). 10.01.2022 Центральним районним судом м. Миколаєва було видано судовий наказ по справі № 490/10147/21, відповідно до якого з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі /4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.12.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 42). Згідно розписки від 08.11.2023 [PERSON] підтверджує, що в період з 01.05.2023 по 31.10.2023 [PERSON] добровільно сплатив їй аліменти на утримання сина [PERSON] , 2021 р.н., в сумі 30\~000,00 грн., по 5\~000,00 грн. щомісячно (а.с.\~14). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 40). У відповідності до листа Вітовського районного сектору ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 26.03.2018 за вих. № 38/145 повідомлено, що 28.03.2017 сталась пожежа житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Згідно Рішення виконавчого комітету Первомайської селищної ради від 21.08.2018 №\~48 визнано непридатним для проживання житловий будинок, який належить [PERSON] і розташований в [ADDRESS] (а.с. 30). В обґрунтування позовних вимог та погіршення його матеріального стану [PERSON] посилається на те, що будинок, який згорів, належав його матері [PERSON] , та був єдиним місцем її проживання. В зв`язку з цим позивач щомісячно надає допомогу своїй матері. Відповідно до довідки про доходи № 1540 9658 1555 1560 розмір пенсії [PERSON] за період з грудня 2022 року по лютий 2023 року становив 2\~100,00\~грн., з березня 2023 року по травень 2023 року 2\~520,00 грн. (а.с. 33). До матеріалів справи позивачем [PERSON] долучено копії квитанції про придбання харчових продуктів (а.с. 23-25). Згідно заяви від 08.11.2023 [PERSON] підтверджує, що її син [PERSON] щомісячно допомагає їй матеріально: оплачує їй витрати на житло, оплату комунальних послуг, купує ліки та продукти харчування, а також надає матеріальну допомогу в сумі 3\~000,00 грн. 5\~000,00 грн. щомісячно (а.с. 15). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що з часу стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] його життєві обставини змінились - він одружився, в нього народилась друга дитина, він несе витрати на утримання своєї матері. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже як позивач, так і відповідач зобов`язані утримувати своїх дітей. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Тобто, зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. У відповідності до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких стягувач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачі при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини визначили спосіб їх стягнення в частці від доходу позивача, правові підстави для його зміни за позовом платника аліментів відсутні, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки відповідач звільнений від сплати аліментів як учасник бойових дій, а в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держав.

Outcome: dismissed