Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2023 року [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення компенсації вартості частини транспортного засобу в порядку поділу майна подружжя, в обґрунтування якого вказала, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2013 року, який розірвано згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2022 року справа №686/16138/22, яке набрало законної сили 20 грудня 2022 року. \~ \~ \~ \~У січні 2019 році, під час шлюбу, за спільні кошти був придбаний транспортний засіб - VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску, д.н.з [NUMBER] , який було зареєстровано за відповідачем. \~ \~ \~ \~Вказаний автомобіль без згоди позивача, відповідачем було продано третім особам, про що позивачка дізналась після розірвання шлюбу, коли на веб сайті OLX побачила розміщене відповідачем оголошення про продаж належного їм автомобіля, у якого було змінено д.н.з на [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Провівши перевірку автомобіля через онлайн сервіс Opendatabot за державним номером [NUMBER] , позивачем було з`ясовано, що 16 жовтня 2021 року вказаний автомобіль було перереєстровано за договором купівлі-продажу за новим власником. Своєї згоди на відчуження автомобіля позивач не надавала. Про те, що автомобіль відчужено відповідачем їй не було відомо. \~ \~ \~ \~З метою з`ясування обставин перереєстрації автомобіля адвокатом Адамчук Л.В. було підготовлено адвокатський запит від 11 січня 2023 року №30 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області, яким у наданні інформації було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона стосується персональних даних особи. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідач без згоди позивача розпорядився належним на праві спільної сумісної власності автомобілем, в зв`язку з чим звернулась до суду та просить стягнути з відповідача половину вартості транспортного засобу у розмірі 311499 грн. 04.04.2023 представник відповідача адвокат Войналович О.М. подав відзив на позов, де зазначив, що 02.02.2013р. між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2022р. За час шлюбу сторони у справі набули у спільну сумісну власність найбільш цінне для них майно - квартиру [ADDRESS] , житловий будинок [ADDRESS] , автомобіль Volksvagen Amarok та автомобіль Nissan Tiida. В серпні 2021 року відповідач влаштувався менеджером зі збуту в ТОВ «Агроспецінвест груп» де працює по даний час. В силу професії та специфіки роботи, йому було надано в користування службовий автомобіль. Тобто, особливої потреби в користуванні власними автомобілями у відповідача не було. Автомобілем Nissan Tiida користувалась та на сьогоднішній день користується позивачка. Таким чином, автомобіль Volksvagen Amarok фактично сім`єю не використовувався, а отже ще в 2021 році відповідач та позивачка спільно вирішили його продати. Реальних покупців на автомобіль досить тривалий час не було. Мати та батько відповідача займаються бджолярством. В вересні 2021 року мати відповідача отримала посвідчення водія. Оскільки, габарити автомобіля Volksvagen Amarok дозволяють перевозити габаритні вантажі, наприклад вулики, мати відповідача запропонувала придбати його та сплатила 16 000 доларів США. Про продаж автомобіля позивачка знала та не заперечувала проти цього. В подальшому кошти від продажу автомобіля були використані в інтересах сім`ї. Так, зокрема відповідач сплачував рахунки за комунальні послуги, за послуги з навчання та харчування дітей, обслуговування автомобіля, яким користується позивачка, за продукти харчування, побутові засоби гігієни та одяг. Відповідач витрачав кошти на спільний відпочинок за кордоном та на відпочинок дітей в дитячому таборі. Також за кошти від продажу автомобіля було зроблено ремонт будинку в с. Баранівка та частково в квартирі [ADDRESS] . Крім ремонту, було придбано меблі та сантехніку. З початку повномасштабної війни з російською федерацією, орієнтовно на початку березня 2022 року, позивачка виїхала до Польщі разом з дітьми. На особисті витрати вона взяла близько 3500 доларів США, які також залишились від продажу автомобіля. Крім того, відповідач періодично перераховував позивачці кошти на картковий рахунок. Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами. Таким чином, позивачці було достеменно відомо та вона не заперечувала проти продажу автомобіля Volksvagen Amarok, а кошти від його продажу були витрачені виключно в інтересах сім`ї, а отже таке майно чи його вартість не може бути об`єктом поділу між колишнім подружжям, просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. \~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2013 року, який розірвано згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2022 року справа №686/16138/22, яке набрало законної сили 20 грудня 2022 року. \~ \~ \~ \~30.01.2019 в ТСЦ №5641 за договором купівлі-продажу транспортний засіб - VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску, д.н.з [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] \~ \~ \~ \~11.10.2021 між ПП «Леон-Поділля» та [PERSON] укладено договір комісії № 21530, відповідно до умов якого [PERSON] уповноважив ПП «Леон-Поділля» продати транспортний засіб VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску, д.н.з [NUMBER] за 18000грн. \~ \~ \~ \~12.10.2021 між ПП «Леон-Поділля» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 21530, відповідно до умов якого [PERSON] придбала транспортний засіб VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску, д.н.з [NUMBER] за 18000грн. \~ \~ \~ \~16.10.2021 на підставі заяви № [NUMBER] транспортний засіб VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску перереєстровано за [PERSON] \~ \~ \~ \~07.04.2023 ТОВ «Руджеро» та [PERSON] уклали договір комісії № 020285, відповідно до умов якого ТОВ «Руджеро» зобов`язався продати транспортний засіб VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску за 11000грн. \~ \~ \~ \~08.04.2023 ТОВ «Руджеро» та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску, відповідно до умов якого [PERSON] купив транспортний засіб за 11000грн. \~ \~ \~ \~08.04.2023 на підставі заяви № 1179113377 транспортний засіб VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску перереєстровано за [PERSON] . \~ \~ \~ \~Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення, за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього зареєстровано лише за одним з подружжя. Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Щодо доводів відповідача про обізнаність та згоду позивачки на продаж транспортного засобу, використання коштів від продажу в інтересах сім`ї. Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Автомобіль є цінною річчю, а тому його продаж може здійснюватись за письмової згоди другого з подружжя. Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За змістом наведених норм, факт використання коштів отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя. У відповідності до пункту третього частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. За змістом статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до статті 57 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Оскільки норми СК України передбачають надання згоди іншого з подружжя на відчуження цінної речі, якою є автомобіль, у письмовому вигляді, тому наявність такої згоди може бути доведена лише письмовими доказами. Всупереч вищезазначених вимог відповідачем не доведено надання згоди іншого з подружжя на відчуження цінної речі, якою є автомобіль, у письмовому вигляді. За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що всі кошти від продажу автомобілів були витрачені в інтересах сім`ї, суд не приймає до уваги такі заперечення відповідача. Крім того, встановлено, що в січні 2022 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, де вказала, що з відповідачем спільно не проживає вересня 2021 року. Оскільки відповідач розпорядився транспортним засобом на власний розсуд без письмової згоди позивача, то остання має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу. Згідно частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України). Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18). Так Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10.06.2022 справа № 544/856/20 сформував наступну правову позицію : «Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. З урахуванням наведеного та відступаючи від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 201/14044/16-ц, провадження № 61-189ск17, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно». Відповідно до висновку експерта № 042/23 від 27.10.2023 середня ринкова вартість КТЗ марки VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску, станом на момент проведення дослідження становила 600570,00грн. Враховуючи вищевикладене,\~позов підлягає\~задоволенню частково,\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~підлягає стягненню грошова компенсація половини вартості транспортного засобу марки VOLKSWAGEN AMAROK, VIN-код [NUMBER] , 2012 року випуску в розмірі 300 285 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 002,89 грн.

Outcome: partial