Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі за текстом Управління) звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] , законного представника малолітньої [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 86249 грн. 89 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що [PERSON] , [INFO] , з 12.11.2018 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як отримувач пенсії в разі втрати годувальника (померлого батька [PERSON] , на утриманні якого вона перебувала). Відповідно до матеріалів пенсійної справи [PERSON] , годувальника, який помер [INFO] , останній отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Розмір довічного грошового утримання судді у відставці на день смерті [PERSON] становив 21144,00 грн. Призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника [PERSON] було проведено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із розрахунку 50% пенсії за віком померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї, розмір пенсії по втраті годувальника становив 3217,93 грн. Не погодившись із порядком обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, [PERSON] , яка є законним представником малолітньої [PERSON] , а також є її матір`ю, звернулась до суду. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року позов [PERSON] задоволено, та на виконання рішення суду, [PERSON] з 12.11.2018 року було призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 13215,00 грн. (26430 грн.*50%). При проведенні контрольних заходів у серпні 2021 року було встановлено, що в зв`язку з помилкою в програмному забезпеченні, розрахунок пенсії [PERSON] було проведено виходячи з 50% суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 28.07.2018 №02/1554/2018, а рішенням суду від 19.09.2019 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести нарахування та виплату [PERSON] виходячи з 50% розміру довічного грошового утримання годувальника. Управлінням пенсійну справу було приведено у відповідність до рішення суду від 19.09.2019 року, розмір пенсії по втраті годувальника становив 10572,00 грн. (21144,00 грн.*50%). В результаті проведеного перерахунку виникла переплата пенсії за період з 12.11.2018 року по 31.07.2021 року в розмірі 86249,89 грн. Відповідачу були направлені листи, претензія, якими було проінформовано про наявність переплати пенсії та шляхи її повернення, однак зазначені листи залишені без реагування та надмірно виплачена пенсія в сумі 86249,89 грн. на рахунок Управління не повернута. Відсутність надходження цих коштів до Пенсійного фонду України завдає шкоди державним інтересам у сфері соціального захисту населення та ускладнює процедуру виплати пенсій. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача на користь Управління суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 86249,89 грн. Ухвалою судді від 28.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також відстрочено позивачу сплату судового збору за подання позовної заяви до винесення судом рішення по суті спору. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 17.01.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказавши, що позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження підстав для стягнення з відповідача зазначеної у позові грошової суми. Крім того, посилаючись на ст. 1215 ЦК України зазначає, що поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату та в разі недобросовісності з боку набувача. Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку позивача, так і надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні приведеної в позові суми, позивач суду не надав. При цьому позивачем у позовній заяві не зазначено, саме в чому полягає та які неправомірні дії відповідача призвели до нарахування та безпідставного підвищення до пенсії. Вважає, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для стягнення з відповідача зазначеної у позові грошової суми, а тому вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 29.01.2024 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги викладені в позовній заяві задовольнити в повному обсязі. Зазначаючи, що відповідач у відзиві на позов Управління, зазначив, що адвокату відповідача надійшов лист-відповідь за №225//03.32 від 05.07.2019 року з доданою довідкою про розмір отриманих довічних грошових утримань судді у відставці з01.01.2018 по 30.11.2018. Також повідомлено, що [PERSON] розмір грошового довічного утримання при призначенні пенсії склав з 11.10.2016 року у розмірі 17400 грн., а при перерахунку пенсії з 01.02.2018 року склав 21144,00 грн., дане свідчить про обізнаність відповідача про розмір грошового довічного утримання [PERSON] з 01.02.2018, який склав 21144,00 грн. та очікуваний розмір пенсії у разі втрати годувальника (10572,00 грн.) під час за явлення позовних вимог до Управління у справі №440/2988/19. Отже, відповідач отримав пенсійну виплату у розмірі 13215,00 грн. (26430,00 грн.х50%) вперше, яка булла помилково нарахована на виконання рішення суду від 19.09.2019 року, мала повідомити Управління про отриманий розмір пенсії та з`ясувати правильність такого нарахування, але остання до Управління з даного питання не зверталась, що призвело до переплати пенсії відповідачу з причини недобросовісності набувача грошових сум. Зазначає те, що коли відповідач отримала пенсійну виплату, після приведення пенсійної справи відповідача у відповідність до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року по справі №440/2988/19, в серпні 2021 року у розмірі 10572,00 грн. (21144,00 грн.х50%) не оскаржила дії Управління, а отже погодилась з таким розміром, тим самим визнаючи, що саме такий розмір пенсійної виплати повинен був нарахований на виконання рішення суду. Таким чином доводи, викладені відповідачем у відзиві на позов Управління, не спростовують факту безпідставно отриманої переплати пенсії відповідачем у період з 12.11.2018 по 31.07.2021 та завдання шкоди Управлінню у розмірі 86249,89 грн., яку відповідач зобов`язана відшкодувати. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] , батьку [PERSON] , 11.10.2016 року відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» призначено довічне грошове утримання. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.65). З 12.11.2018 року [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як отримувач пенсії в разі втрати годувальника (померлого батька [PERSON] , на утриманні якого вона перебувала). Листами від 20.08.2021 року та від 14.09.2021 року [PERSON] було повідомлено, що в результаті проведеного перерахунку, згідно розпорядження від 10.08.2021 року за період з 12.11.2018 по 31.07.2021 виникла переплата пенсії в сумі 86249 грн. 89 коп. (а.с.12,13,14). Рішенням сектору з питань призначення та перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо пенсійного забезпечення [PERSON] , [INFO] було призначено довічне грошове утримання з 11.10.2016 згідно частини 1 ст. 142 до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Розмір грошового утримання з 11.10.2016 складав 17400 грн. 00 коп. на місяць. Складові частини грошового утримання оклад в розмірі 14500,00 грн., доплата за вислугу років (50%) 7250,00 грн. Чутівським об`єднаним управлінням ПФУ Полтавської області було здійснено перерахунок з 01.02.2018 згідно довідки 27.07.2018 №02/1554/2018 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, після чого розмір пенсії склав 21144,00 грн. Звернення за призначенням чи перерахунком на інший вид пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не було. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року адміністративний позов [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] до Управління обслуговування громадян Чутівського сектору з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року без змін. Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 09.05.2022 року направило [PERSON] претензію про відшкодування збитків в сумі 86249 грн. 89 коп., яку відповідач отримав за період з 12.11.2018 по 31.07.2021 (а.с.14). Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст.1212 ЦК України). Згідно п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Частиною 1статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Отже, утримання виплаченої надміру суми пенсії, відповідно до ст. 50 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних у спосіб, передбачений Порядком. Законодавцем передбачені лише два винятки з цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату, та у разі недобросовісності зі сторони набувача (ст. 1215 Цивільного кодексу України). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні статті 50 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, недостовірною інформацією, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї, ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством, тощо. Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 у справі № 501/2500/15-ц зазначив, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися рахунковими помилками не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів. Отже, рахункова помилка - це виключно результат неправильного застосування правил арифметики. Пунктом 3 «Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 р. за № 374/7695(далі за текстом Порядок) передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до\~статті 50\~Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1). Тобто Порядком передбачено лише два випадки недобросовісної поведінки пенсіонера за наявності яких можливе стягнення з нього переплаченої пенсії, а саме: зловживання або подання страхувальником недостовірних даних. На противагу цьому орган Пенсійного фонду на підставі Порядку мав можливість і повноваження самостійно вирішити питання стягнення переплачених сум пенсії. Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки чи недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не надано доказів того, що ним було допущено рахункову помилку у нарахуванні пенсії та не надано доказів недобросовісності з боку відповідача [PERSON] , а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Водночас при зверненні до суду з позовом позивач в прохальній частині позовної заяви просив суд відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви до винесення судом рішення по суті справи, враховуючи, що справу розглянуто з винесенням рішення по суті, то з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028,00 грн

Outcome: approved