Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») з вимогою про звільнення із під арешту коштів на особовому рахунку позивача [PERSON] (картки [NUMBER] та [NUMBER] ), клієнта АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який накладений державним виконавцем Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що позивач був майновим поручителем відповідно до іпотечного договору від 08.11.2007, зареєстрованого в реєстрі за №2333/37, за зобов`язаннями [PERSON] , яка була Позичальником за кредитним договором №109 від 08.11.2007 у Відкритому акціонерному товаристві Всеукраїнський Акціонерний Банк. Позивач зазначає, що йому не було відомо щодо хронології сплати та погашення сум [PERSON] в рахунок кредитних зобов`язань. 19 серпня 2022 року позивач отримав довідку за реквізитами АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по своєму рахунку (картки) [NUMBER] , невдовзі після чого звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», де йому стало відомо про арешт коштів на його банківському рахунку. В липні 2022 року позивач звернувся до Шосткинського МРВ ДВС Північно- Східного міжрегіонального управлінні Міністерства юстиції (м. Суми), та отримав інформацію, що він є боржником в межах виконавчого провадження, однак без зазначення його номеру та стягувача. З приводу кредитних зобов`язань [PERSON] , де позивач був майновим поручителем, зазначив, що йому відомо про два виконавчих провадження, проте у виконавчому провадженні №48252108 державним виконавцем винесено було постанову про закінчення виконавчого провадження, та у виконавчому провадженні №23991798 винесено постанову про повернення виконавчого документу. У вересні 2022 року позивач знову звернувся до відділу виконавчої служби, та отримав відповідь щодо винесення постанови про арешт коштів [PERSON] в межах виконавчого провадження №45370950. 25.12.2019 державним виконавцем в межах зазначеного виконавчого провадження було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. Листом ДВС від 11.10.2022 позивачеві було повідомлено про відсутність відкритих виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з [PERSON] . У зв`язку із виконанням зобов`язань перед кредиторами [PERSON] , де позивач був майновим поручителем, та відсутністю відкритих щодо нього виконавчих проваджень, просить звільнити із під арешту кошти на його особовому рахунку, адже він немає змоги отримати соціальну виплату (пенсію), а державний виконавець не вправі зняти арешт з банківського рахунку самостійно. 11 січня 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена йому рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу для листування. (а.с.35) Станом на 30 січня 2024 року відзив на позов та заперечення від відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.11.2007 між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк (скорочена назва ВАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №109 про надання кредитних коштів у розмірі 95000 гривень. (а.с.12-15) Одночасно в цей день між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк та [PERSON] , що є майновим поручителем за зобов`язаннями [PERSON] , укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області Кузьомкіною Л.Д., зареєстровано в реєстрі №2334/37. (а.с.9-11) На примусовому виконанні у Шосткинському відділі державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства\~ юстиції (м.Суми) перебував виконавчий лист №2-3479 від 16.12.2010, виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» солідарного боргу 71664,26 грн. 27.05.2022 в межах вказаного виконавчого провадження №23991798 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. (а.с.27) Також на примусовому виконанні у Шосткинському відділі державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства\~ юстиції (м.Суми) перебував виконавчий лист №589/1936/15-ц від 03.07.2015, виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованості в сумі 24425,44 грн. 26.05.2022 в межах вказаного виконавчого провадження №48252108 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. (а.с.26) Згідно із листом Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області №75329 від 11.10.2022, у відділі перебувало виконавче провадження №45370950, яке було відкрито на підставі виконавчого листа №589/1187/14-ц від 28.10.2014, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 2178,34 дол. США на користь ТОВ «Карго Пром», в межах якого винесено постанову про арешт коштів боржника. Проте 25.12.2019 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», яка була надіслана стягувачу разом із виконавчим документом. Станом на 06.10.2022 виконавчий лист №589/1187/14-ц від 28.10.2014 повторно на виконання не надходив, та у відділі відсутні виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] . У листі також зазначено, що статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено ряд підстав для зняття арешту з усього майна (коштів боржника), однак завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає припинення чинності такого обтяження. (а.с.21-22) Належність рахунку № 26203868699367 [PERSON] , підтверджено довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с 16) Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Підстави та порядок зняття арешту при виконанні рішень суду визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII). Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону №1404-VIII). Відповідно до положень статті 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно частин першої, другої статті 40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Як було встановлено судом, у відповідності до ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII, державний виконавець не має підстав самостійно зняти арешт з майна, який накладений за постановою Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області, оскільки виконавче провадження було завершено у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу. Існування арешту майна, який був накладений державним виконавцем дозволяв би ефективно здійснювати дії щодо реального виконання рішення суду та виконавчих документів. При цьому, існування арешту майна, накладеного державним виконавцем має чітко окреслені граничні строки з прийняття відповідної постанови про накладення арешту до завершення виконавчого провадження. В даному випадку, суду підтверджено, що у виконавчому провадженні №45370950, в рамках якого було накладено арешт на коштів боржника [PERSON] , було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, повторно виконавчий лист на виконання не надходив, та доведено відсутність інших відкритих виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з [PERSON] .. За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на картковий рахунок позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту. Крім того, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0183210091 від 21.12.2023 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved