Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2) про скасування арешту з нерухомого майна. Позов мотивований тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Наприкінці 2022 позивач дізналася про те, що на все її майно, включаючи і вказану квартиру, накладено арешт у провадженні по виконанню виконавчого листа про стягнення з неї на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди. Оскільки вказану шкоду нею відшкодовано, виконавче провадження не перебуває на виконанні, стягувач помер, а накладений арешт порушує її право розпорядження належним їй нерухомим майном, просить скасувати арешт. Ухвалою суду від 20.09.2023 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 19.10.2023 до суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, узагальнені доводи котрого зводяться до того, що позивачем не надано доказів сплати коштів на виконання рішення суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яке фактично не виконано. Бездіяльність державного виконавця в частині не зняття арешту з майна позивачем не оскаржувалась, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна позивача. Тому представник відповідача 2 просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача 2 судові витрати. 30.10.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив узагальнені доводи котрої зводяться до того, що відповідач 2 не є стягувачем у виконавчому провадженні, яке до того ж не перебуває на виконанні, арешт із майна позивача не знято помилково. За таких обставин представник позивача просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 16.11.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті, а також витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, пред`явлений позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач 2 у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у відзиву на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача 2, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, доходить наступного висновку. Фактичні обставини Позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7-8, 9). Постановою державного виконавця Немирівського РУЮ Карпенко Н. О. від 07.02.2022 в ході примусового виконання рішення Немирівського місцевого суду Вінницької області від 21.12.2001 у справі № 2-525/2001 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди в розмірі 2924,77 грн накладено арешт на все майно, що належить позивачу, зокрема на квартиру. Нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори 27.02.2007 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5379685.Станом на 20.06.2023 виконавче провадження на виконанні у Немирівському відділі ДВС у Вінницькому районі Вінницької області не перебуває, архівні дані відсутні у зв`язку зі знищенням справи після її завершення, стягувач помер, спадщину після смерті стягувача прийняла відповідач 2 (а.с. 10-27, 92-143). Позиція суду Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. За змістом ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 2-356/12, від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15, та від 26.01.2022 у справі № 127/1541/14-ц викладено висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, зокрема те, що матеріали виконавчого провадження знищені, що підтверджено довідкою листами відповідача 1 (а.с. 43), наявність відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення суду від 21.12.2001 у справі № 2-525/2001 не доведена, доказів заміни стягувача у виконавчому провадженні та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання матеріали справи не містять, стягувач помер, з моменту накладення арешту пройшов значний час, наявність арешту обмежує права позивача як власника нерухомого майна на користування та розпорядження ним, а тому позов підлягає задоволенню. З наведених мотивів суд відхиляє доводи представника відповідача 2 про відсутність підстав для скасування арешту майна. Щодо розподілу судових витрат між сторонами Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги те, що позов підлягає задоволенню, а доказів виконання державним виконавцем обов`язку, визначеного у Законі України "Про виконавче провадження" (в редакції на час закінчення виконавчого провадження) щодо скасування раніше накладеного аршету суду не надано, зважаючи на зміст позовних вимог, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд приходить висновку про стягнення з відповідача 1 на користь позивача судових витрат - судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 56, 59 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved