Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

\~11.12.2023 року представник позивача Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми залишку надмірно виплаченої пенсії за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 у розмірі 11771,62 грн. Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.12.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання без його участі, позов визнав, просить розстрочити виконання рішення суду наВідповідно до вимог ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність осіб, що не з`явилися до судового засідання. Враховуючи, що відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачів, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначену відповідно до статті 36 Закону № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 13.04.2009 по 31.05.2018. На даний час пенсію [PERSON] , не отримує. Відповідно до пункту 2, частини 2 статті 36 Закону № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника мають діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо- кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. З метою продовження строку виплати пенсії по втраті годувальника [PERSON] , надав сканкопію довідки про навчання, видану Класичним Приватним Університетом за період з 01.09.2017 року по 25.06.2017; з 07.09.2018 по 15.02.2019 року, до Пенсійного фонду. На підставі вказаної довідки Відповідачу було продовжено строк виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника, фактично пенсія виплачувалася до 31.08.2019 року. У лютому 2019 року відповідач був відрахований з навчального закладу, однак не повідомив Пенсійний фонд України в Запорізькій області, лише у листопаді 2019 року, зазначені обставини були встановлені позивачем на відповідні запити. Отже, у період з 01.03.2019 по 31.08.2019 пенсія Відповідачу виплачувалась безпідставно. Сума пенсії, виплаченої за цей період склала 16389 гривень 34 коп. Відповідачем добровільно було повернуто 4617 гривень, 72 копійки. На теперішній час сума неповернутих безпідставно отриманих коштів становить 11771 гривні 62 копійки. Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Пунктом 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою 03.10.2023 3 правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за №374/7695, визначено, що переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством. Згідно ч.1 статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача надміру сплачену суму бюджетних коштів, питання щодо надання оплати частинами на термін 12 міс. судом не розглядається, так як є передчасним та може бути розглянуто після набрання законної сили. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того, у відповідності до ст. 435 ЦПК України з а заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховати ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Натомість, звертаючись з заявою про розстрочку виконання рішення відповідачем не викладеного жодного обґрунтування наявності підстав для розстрочки виконання рішення, існування яких повинно бути підтверджено відповідними доказами, тому суд вважає, що вирішення питання про розстрочку виконання рішення суду є передчасним, та може бути вирішено під час виконання рішення суду за заявою відповідача, змість якої повинен відповідати вимогам ст. 183 ЦПК України.

Outcome: approved