Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

23.11.2023 на адресу суду надійшла зазначена позовна заява, в якій позивачка вказує, що 07.03.2020 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстровано Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) , відповідний актовий запис № 95. У шлюбі у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з матір`ю. Відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дитини, не цікавиться життям дочки. Позивачка, посилаючись на викладені обставини та на ст. ст. 75, 84, 150, 110, 112, 180-182 СК України, просить суд стягнути з [PERSON] , аліменти на її користь на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті частки всіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 11.12.2023 у цивільній справі відкрито провадження на підставі ст. 28 ч. 1 ЦПК України. Судом призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження та про дату розгляду справи судом. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо . 05.01.2024 позивачка надала до суду заяву, в якій вказала, що при зверненні до суду нею було допущено помилку та не вірно вказано відповідача по батькові, зокрема вірно « [PERSON] » в той час, як в позові « [PERSON] ». Просила прийняти таке уточнення та виклала резулятивну частину позову у новій редакції : стягнути з [PERSON] , аліменти на її користь на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті частки всіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 16.01.2024 судовий розгляд справи не відбувся, оскільки позивач не був повідомлений про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду справи. Суд відклав судовий розгляд справи на 12.02.2024. Про відкриття провадження та про визначену судом дату розгляду справи позивачка та відповідач належним чином повідомлені на що вказують поштові відправлення та довідки про доставку електронних повідомлень, які містяться в матеріалах справи ( а.с. 21, 28, 30, 31). Відповідач про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення на вебсайті «Судова влада» ( а.с.26). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З огляду на вказане, суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Суд не може провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не повідомила, що не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивачки викладену у позові, відсутність заперечень відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 березня 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Покровським районним у місті Кривий Ріг відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 95. Після укладення шлюбу позивачка стала носити прізвище « [PERSON] » ( а.с. 13). Подружжя має спільну дочку [PERSON] , [INFO] ( а.с. 14). Згідно довідки виданої 28.11.2023 виконавчим комітетом Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 284, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні ( а.с. 15). В позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Тому вона звернулася до суду та ставить питання про стягнення аліментів на дитину. В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом кожної неповнолітньої дитини є її право на утримання батьками до досягнення повноліття. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено в ст. 180 Сімейного кодексу України. Обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 Сімейного кодексу України, вказує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України та положеннями ч. 2 названої статті, а саме, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Відповідно до статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, враховує те, що відповідач є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), обов`язок обох батьків утримувати дитину, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та вважає розумним і справедливим стягнення аліментів на дитину, в заявленому позивачкою розмірі - частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Таким чином встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки базуються на законі, тому вони підлягають задоволенню. Позивачку звільнено від сплати судових витрат, отже відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати у розмірі судового збору визначеного державою для розгляду справ даної категорії, що складає - 1211,20 грн.

Outcome: approved