Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Силку Т. Ю. звернулася в суд з позовом до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що сторони одружились 01 жовтня 2011 року, шлюб між ними зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1436. Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача вказує, що подружнє життя сторін не склалось, через конфлікти сторони припинили своє подружнє життя. Наразі сторони хоч і проживають в одному приміщенні, однак упродовж тривалого часу не мають взаємних прав та не виконують обов`язків подружжя. Позивач вважає, що збереження її сім`ї є неможливим, а подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. На підставі викладеного, позивач просить шлюб, укладений між нею та\~ відповідачем, - розірвати. Ухвалою судді від 24 листопада 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, заявою від 08 лютого 2024 року представник позивача просить розгляд справи здійснювати без участі позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. У вказаній заяві представник позивача також надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної з додатками надіслані на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відстеженням рекомендованого поштового відправлення «Укрпошта» підтверджується, що відповідач особисто отримав 11 грудня 2023 року відповіде поштове відправлення. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1436 (а. с. 9). Також установлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 10,11). Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина\~\~ зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що позивач примиритись з відповідачем не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в цій сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог ст.ст.\~24,\~55,\~56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд установив, що при зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, наявні процесуальні підстави для стягнення з відповідача в користь позивача 1073,60 гривень судового збору. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надала такі докази: Договір про надання правничої допомоги № 143/11-23 від 21 листопада 2023 року, який укладено між [PERSON] та адвокатом Силкою Т. Ю. (а. с. 12-13), відповідно до умов вартість послуг адвоката визначається шляхом погодинною оплати, виходячи з вартості однієї години 800 гривень; Акт наданих послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги, згідно з яким адвокат надав клієнту правничі послуги вартістю 2400 гривень; копію квитанції до прибуткового касового ордера від 21 листопада 2023 року, якою підтверджується, що [PERSON] сплатила адвокату Силці Т. Ю. 2400,00 гривень. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які понесла позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог. Тож, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2400 гривень.

Outcome: approved