Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . Зазначив, що 01.11.2021 [PERSON] став переможцем електронних торгів з продажу вказаної квартири та сплатив грошові кошти за придбане майно в повному обсязі. При цьому, позивач вказує, що позбавлений можливості отримати акт про проведений аукціон, оскільки у зв`язку з введення воєнного стану на території України його було зупинено та такий акт відсутній. 23.01.2023 державним реєстратором прав на нерухоме майно Тараненко О.О. було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Таким чином позивач має перешкоди у реалізації права власності, в результаті чого змушений був звернутися до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою Оболонського районного суду в м. Києві від 23.08.2023 у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 28.09.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача. Зі змісту відзиву убачається, що ТОВ «ФК «Локо» заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне. 01.11.2021 [PERSON] став переможцем електронних торгів з продажу лоту №498500, а саме квартири [ADDRESS] , за результатами було сформовано протокол №558521 та здійснено розрахунок. В подальшому, 18.01.2022 між ТОВ «ФК «Локо» та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, сторони зобов`язались укласти основний договір в термін 10 календарних днів після скасування арешту майна, але не пізніше 17.01.2023 та визначили місце його укладення. 06.06.2022 рішенням Господарського суду м. Києва знято арешт з спірної квартири. Разом з тим позивач не здійснив будь яких дій для укладення основного договору. Також, відповідач наголошує на тому, що попереднім договором передбачено право покупця звернутися до суду із позовом про визнання цього попереднього договору належним чином укладеним договором купівлі-продажу квартири та визнання права власності на квартиру за покупцем у випадку не укладення основного договору купівлі-продажу у встановлений строк. Таким чином, сторона відповідача вважає, що підстави на які посилається позивач при зверненні до суду викладені невірно та такий позов задоволенню не підлягає. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні докази. Матеріали справи містять заяву представника позивача - адвоката Журавльова О.О. про розгляд справи без участі позивача та його представника, вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять відзив сторони відповідача, а також заяву директора ТОВ «ФК «Локо» Шевцова С.М. про розгляд справи за його відсутності. Представник ДП «Сетам» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із протоколу про проведення електронних торгів №558521, 01.11.2021 відбулися торги щодо добровільного продажу однокімнатної квартири, загальною площею 32,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Переможець торгів - [PERSON] , сума яку необхідно перерахувати на рахунок продавця: 387 200 грн. Електронні торги здійснювались відповідно до Порядку добровільної реалізації майна (в ред. дійсній до 30.03.2022). На підтвердження оплати вартості придбаного майна, позивачем додано скріншот банківського переказу на рахунок ТОВ «ФК «Локо». В подальшому, 18.01.2022 між продавцем ТОВ «ФК «Локо» та покупцем [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Падалка Р.О. та зареєстрований в реєстрі за №372. Сторони зобов`язались в майбутньому, в строк обумовлений п. 6.1. цього попереднього договору, укласти і належним чином оформити на умовах і в порядку, визначеному цим попереднім договором, договір купівлі-продажу належного продавцю на праві приватної власності такого об`єкта нерухомого майна: однокімнатна квартира [ADDRESS] . За домовленістю сторін укладання та нотаріальне посвідчення основного договору здійснюватиметься в термін 10 календарних днів після скасування арешту 12200557 від 23.02.2012, але не пізніше 17.01.2023 за адресою розташування приватного нотаріуса КМНО Падалка Р.О. (п.6.1 договору). 23.01.2023 державним реєстратором прав на нерухоме майно Тараненко О.О. було винесено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки подані [PERSON] документи не відповідають вимогам встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, з поданих заявником документів не убачається підстав для реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі копії протоколу №558521 проведення електронних торгів. Позивач, при зверненні до суду із позовною заявою зазначає, що він позбавлений можливості отримати акт про проведений аукціон по лоту №498500, що є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно. Вказана обставина перешкоджає позивачу реалізувати свої права. Згідно п. 7.6 Порядку добровільної реалізації майна (в ред. дійсній до 30.03.2022) визначено, що переможець торгів протягом 10 банківських днів із дня, наступного після закінчення електронних торгів, якщо інший строк не встановлено договором про співпрацю між замовником та організатором зобов`язаний, зокрема, підписати договір купівлі-продажу майна (лоту) з замовником. Разом з тим, при добровільному продажі складання акту не передбачене, однак на підставі протоколу проведення електронних торгів, підписаного ДП «Сетам» та переможцем, останній має перерахувати кошти за придбане майно та укласти із замовником договір купівлі-продажу, який посвідчується нотаріально. Згідно попереднього договору купівлі-продажу квартири від 18.01.2022 сторони погодили укладання та нотаріальне посвідчення основного договору здійснюватиметься в термін 10 календарних днів після скасування арешту 12200557 від 23.02.2012, але не пізніше 17.01.2023 за адресою розташування приватного нотаріуса КМНО Падалка Р.О. (п.6.1 договору). Окрім того, пунктом 5.2 попереднього договору визначено, що у випадку не укладання основного договору купівлі-продажу у встановлений строк відповідно до умов цього попереднього договору через обставини, що не залежать від продавця, продавець не несе відповідальність перед покупцем за невиконання та/або неналежне виконання умов цього попереднього договору. У такому випадку покупець має право звернутись до суду з позовом про визнання цього попереднього договору належним чином укладеним договором купівлі-продажу квартири та визнання права власності. Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами основний договір, станом на день звернення до суду із позовною заявою про визнання права власності, укладений не був. Відповідно до статті 650 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) особливості укладення договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, аукціонах (публічних торгах), конкурсах тощо встановлюються відповідними актами законодавства. Відповідно до частини 4 статті 656 ЦКУ до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності до статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Частинами 1-2 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. З наведених норм права убачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19). Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав, шляхом визнання права власності на квартиру [ADDRESS] не є ефективним з огляду на правовідносини, що склались між сторонами. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав, а тому у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на квартиру слід відмовити.

Outcome: dismissed