Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 травня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 977923457, який було підписано електронним підписом позичальника. На підставі договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», реєстру боржників від 28 листопада 2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Так, згідно зазначеного реєстру боржників за [PERSON] станом на 6 березня 2023 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 899,52 грн. Також, 10 березня 2020 року між ТОВ ФК «Інвест Фінанс» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 10001720454, який було підписано електронним підписом позичальника. 11 травня 2021 року між ТОВ ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11052021, за умовами якого ТОВ ФК «Інвест Фінанс» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Так, згідно зазначеного реєстру боржників за [PERSON] станом на 11 травня 2022 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 10891,01 грн. Оскільки відповідачка у добровільному порядку наявну у неї заборгованість за вказаними кредитними договорами не погашає, то просив стягнути з неї на свою користь заборгованість за зазначеними кредитними договорами в загальній сумі 57 790,53 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 25 вересня 2023 року від представника відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов, яким вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог, так як дійсно в травні 2020 року вона (відповідачка) отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитні кошти в розмірі 10 000 грн., які повернула повністю, додаткові угоди взагалі не укладала і про їх наявність довідалась тільки з докуметів, наданих до суду, щодо договору від 10 березня 2020 року з ТОВ «ФК « Інвест Фінанс» та додаткової угоди до вказаного договору, взагалі не укладала, він не містить одноразовий індефікатор, яким був підписаний договір. 3 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало відповідь на відзив, яким заперечення відповідача щодо позову вважало безпідставними, кредитні договори укладеними належним чином. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 травня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 977923457, який було підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10000 грн., зі сплатою 1,21 % на добу, строком кредитування 16 днів, що підтверджується матеріалами справи /а.с.7-8,9-14/ та визнається сторонами. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників /а.с.15-16/. Так, згідно зазначеного реєстру боржників за [PERSON] станом на 6 березня 2023 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 899,52 грн., яка включає в себе: 15 999,44 грн. - основна сума боргу, 30 900,08 грн. - заборгованість за процентами /а.с.17/. Як стверджує позивач, 10 березня 2020 року між ТОВ ФК «Інвест Фінанс» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 10001720454, який було підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3 200 грн., зі сплатою 2,3 % на добу, строком кредитування 30 днів /а.с. 22-28/, що відповідачкою заперечується. 11 травня 2021 року між ТОВ ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11052021 за умовами якого ТОВ ФК «Інвест Фінанс» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників /а.с.29-33/. Так, згідно зазначеного реєстру боржників за [PERSON] станом на 11 травня 2021 року рахується заборгованість за кредитним договором № 10001720454 у розмірі 10 891,01 грн., яка включає в себе: 3 199 грн. - основна сума боргу, 7 692,01 грн. - заборгованість за процентами /а.с.33/. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] 15 травня 2020 року дійсно був укладений кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що нею не заперечується. В подальшому, 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором (а.с. 15-17). Разом з тим, позивачем не доведено, що він набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 977923457 за договором відступлення прав вимоги, тобто, що він є правонаступником позикодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Так, позивачем надано суду лише договір факторингу, укладений між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від 20 жовтня 2022 року. Однак, позивачем не надано суду договір факторингу, на який він посилається в позовній заяві № 28/1118-01, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» за оплату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за спірним договором, укладеним з відповідачем. Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження його права пред`явлення вимоги до відповідачки щодо виконання нею зобов`язань за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», то в цій частині в позові необхідно відмовити. Що стосується вимог щодо стягнення з відповідачки боргу за договором № 10001720454 від 10 березня 2020 року, то суд вважає, що дані вимоги також не підлягають до задоволення, оскільки, як вбачається з копій даного договору та додаткової угоди до нього від 6 травня 2021 року (а.с.22-30), вказані правочини не містять підписів сторін (електронних підписів з одноразовим ідентифікатором) і укладення зазначеного договору відповідачкою заперечується. Належних та допустимих доказів перерахування відповідачці коштів за даним договором суду також не надано, додана позивачем до відповіді на відзив копія інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 9 серпня 2023 року (а.с.94) не оформлена належним чином, не містить підпису відповідальної особи з проставлення печатки товариства, та взагалі не містить відомостей щодо сторін даного платежу та його призначення, а тому судом до уваги не приймається.

Outcome: dismissed