Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ВІТА 2000», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАРНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРИДНІПРОВСЬКЕ» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позивач з урахуванням зміни предмету позову в позові посилається на те, що він є власником земельної ділянки площею 5,1300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 1222384000:01:002:0174, що розташована на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1222384000:01:002:0174 у позивача виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 жовтня 2020 року в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Державна реєстрація права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1222384000:01:002:0174, за позивачем здійснена 27.10.2020 року. Після набуття права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1222384000:01:002:0174, позивачем було встановлено, що право користування земельною ділянкою, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстроване за ТОВ «АГРО-ВІТА-2000». Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право користування земельною ділянкою за ТОВ «АГРО-ВІТА 2000» виникло на підставі договору оренди земельної ділянки від 14 березня 2012 року, дата державної реєстрації договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.04.2015 року. Вказаний Договір оренди було укладено терміном на 7 років, починаючи з дати його державної реєстрації між померлою [PERSON] та ТОВ «АГРО-ВІТА 2000». 01.12.2016 року між ТОВ «АГРО-ВІТА 2000» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди. В подальшому, [INFO] між померлою [PERSON] , ТОВ «АГРО-ВІТА 2000» та ТОВ «АГРАРНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРИДНІПРОВСЬКЕ» було укладено додаткову угоду б/н до договору оренди, згідно якої, серед іншого, сторони договору погодили змінити сторону договору, в особі орендаря, визначивши ним ТОВ «АГРАРНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРИДНІПРОВСЬКЕ», змінили термін дії договору оренди та розмір орендної плати. Враховуючи зміст вищезазначеної додаткової угоди, оскаржуваний Договір оренди на даний час є чинним та діє до 31 грудня 2029 року. Ознайомившись із змістом договору оренди від 14 березня 2012 року, позивачем було встановлено, що за її змістом вона була укладена між ТОВ «АГРО-ВІТА 2000» та [PERSON] (попереднім власником земельної ділянки), однак при цьому позивачем виявлено, що підпис у вказаному договорі оренди не належить [PERSON] , що чітко видно із навіть із форми виконання підпису. Таким чином, на переконання позивача, договір оренди землі від 14.03.2012 року ніколи не підписувався [PERSON] , його зміст не погоджувався з [PERSON] та відповідно не може виражати її волю. Вказаний неправомірний спосіб укладання правочину, за життя, порушував права [PERSON] , та відповідно в даний час порушує права позивача, як власника земельної ділянки кадастровий номер 1222384000:01:002:0174, який набув право власності в порядку спадкування, так як фактично правочин не може вважатися укладеним. Враховуючи викладені обставини, позивач, як особа, що набула право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1222384000:01:002:0174 в порядку спадкування, вважає, що своє порушене право, яке полягає у безпідставному утриманні належної йому земельної ділянки з боку відповідача, у зв`язку з чим звертається до суду та прохає визнати недійсним, скасувати державну реєстрацію оскаржуваного договору та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 1222384000:01:002:0174. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначивши, що ТОВ «АГРАРНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРИДНІПРОВСЬКЕ» є користувачем земельної ділянки на законних правових підставах, відповідачем виконуються умови договору та додаткової угоди, зокрема щодо виплати орендної плати позивачеві. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 5,1300 га, кадастровий номер 1222384000:01:002:0174, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 жовтня 2020 року, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] (т. 1 а. с. 9-10). 14 березня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «АГРО-ВІТА 2000» укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.04.2015 року, номер запису про інше речове право: 9352829. Договір оренди було укладено терміном на 7 років, починаючи з дати його державної реєстрації (т. 1 а. с. 11-12, 14). 06.03.2018 року між [PERSON] , ТОВ «АГРО-ВІТА 2000» та ТОВ «АГРАРНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРИДНІПРОВСЬКЕ» було укладено додаткову угоду б/н до договору оренди, згідно якої, сторони договору погодили змінити сторону договору, в особі орендаря, визначивши ним ТОВ «АГРАРНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРИДНІПРОВСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 41102163), змінили термін дії договору оренди та розмір орендної плати (т. 1 а. с. 13). Згідно висновку\~експерта № 1161-23 від 24\~липня 2023 року складеного\~судовим експертом Дніпропетровського\~науково-дослідного\~інституту судових\~експертиз,\~підпис від імені Квасової Ганни Олексіївни у договорі оренди землі від 14.03.2012 року виконані не [PERSON] , а іншою особою (т. 1 а. с. 158-161). За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди\~(частина перша\~статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). Позивач в позові посилався на те, що орендодавець договір оренди не підписувала, його умови не погоджувала, тож відповідач безпідставно утримує земельну ділянку, оскільки правочин підписано іншою особою замість орендодавця. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, а також заперечення представника відповідача, позивач наполягає на поверненні йому земельної ділянки, вважаючи, що ця ділянка знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, враховуючи ту обставину, що договір оренди орендодавець не підписувала та умови її не погоджувала, у зв`язку із чим суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні належним йому майном та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки. У задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди необхідно відмовити, у зв`язку із встановлення судом факту неукладення оскаржуваного правочину. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1\~984 грн. 80 коп. та сплачена сума за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 11\~471 грн. 04 коп.

Outcome: partial