Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] (далі - позивачка) звернулась до суду із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути з до [PERSON] (далі - відповідач), аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Обґрунтовуючи позов, зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 вересня 2007 року. Від даного шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку- [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із [PERSON] . Відповідно до судового наказу на користь позивачки стягуються аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , та припинено стягнення аліментів на утримання сина, оскільки він досяг повноліття. Проте [PERSON] продовжує навчання на денній формі, тому не має можливості влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток. На даний час позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, який потребує матеріальної допомоги, на придбання харчів, одягу, проїзд, тощо. Обставини, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину відсутні. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, зазначив, що аліменти мають бути стягнуті на користь [PERSON] а не його матір. Стверджував що, син навчається заочно, отримує стипендію. Натомість відповідач має матір яка є інвалідом, а доходи [PERSON] не дозволяють надавати фінансову допомогу сину, оскільки сплачує аліменти на доньку [PERSON] . Просив долучити довідку про заборгованість по сплаті аліментів, копію довідки про доходи, а також довідку про наявність інвалідності у матері. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Позивач [PERSON] 09.01.2024 року, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач 05.01.2024 року скерував до суду заяву про відкладення розгляду справи призначеного на 09.01.2024 року. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ямпільський районний суд Сумської області своєю ухвалою від 09 січня 2024 року відзив [PERSON] залишено без розгляду. Відклав розгляд справи до 01 лютого 2024 року. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Судом установлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 вересня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.09.2007 року серія [NUMBER] (а.с.8). Відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 жовтня 2004 року (а.с.7). Повнолітній син відповідача, є студентом денного відділення спеціальності «Професійна освіта (Транспорт)» ВСП «Професійно-педагогічного фахового коледжу Глухівського НПУ ім.О.Довженка», не перебуває на повному державному утриманні. Термін навчання з 01.09.2023 року до 30.06.2025 року, відповідно до наказу № 121 від 18.08.2023 року. Зазначена обставина підтверджуються довідкою про навчання № 717 від 24.10.2023 (а.с.11). На підставі судового наказу Ямпільського районного суду Сумської області від 26.02.2021 року, відкрито виконавче провадження [NUMBER] від 11.03.2021 року, з якого вбачається що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно, щомісячно, починаючи стягнення з 18.02.2021 року та до повноліття дітей включно (а.с.9-10зв.). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 09.10.2023 [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12), що відповідає місцю реєстрації матері [PERSON] відповідно до відомостей з копії паспорта (а.с.4зв). Із наданої відповідачем копії довідки від 17.01.2024 № 6/14 виданої [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) який працював в АТ «Оператор газорозподільної системи «СУМИГАЗ» з січня 2023 року по 27 листопада 2023 року що становить 87385,09 грн, а відповідно довідки №13 від 16.01.2024 року вбачається що [PERSON] займає посаду «слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування 3 розряд», сумарний дохід за період жовтень 2023 року по грудень 2023 року становить 31722,92 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.01.2024 року боржник [PERSON] за період з лютого 2021 року по січень 2024 року має сукупний розмір заборгованості 31089,42 грн. Згідно із довідки до акта огляду МСЕК від 17.01.08. виданої [PERSON] , остання має другу групу інвалідності безтерміново. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від усіх видів доходу відповідача. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, з системного аналізу викладених вище обставин, слідує, що [PERSON] має право на отримання аліментів у зв`язку з продовженням навчання і до досягнення ним 23 років, та такий обов`язок по утриманню поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання, до чого зводилися заперечення відповідача. Такий обов`язок виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18, від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20. Також, суд не бере до уваги посилання відповідача на отримання сином стипендії, оскільки обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] отримує стипендію і це забезпечує його життєво необхідними мінімальними потребами. Твердження щодо того, що на утриманні відповідача перебуває матір, яка є інвалідом не беруться до уваги, оскільки це не доводить факт перебування матері на утриманні саме [PERSON] . Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд приймає до уваги подані сторонами, докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Дані докази суд приймає на підставі ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 95 ЦПК України. Отже, судом встановлено, що син сторін по справі [PERSON] є повнолітнім та не досяг 23-річного віку, продовжує навчання на денній формі, проживає із матір`ю [PERSON] . Відповідач [PERSON] , є працездатним та офіційно працевлаштованим та має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Разом з тим, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач має на утриманні малолітню доньку - [PERSON] [INFO] . У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість і необхідність утримання і матір`ю повнолітнього сина. Зважаючи на зазначене, враховуючи матеріальний стан сторін по справі та їх повнолітнього сина, стан здоров`я відповідача, його сімейний стан, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 1/5 частини від щомісячного заробітку (доходу) відповідача, що є обґрунтованим та справедливим, з врахуванням поданих сторонами по справі доказів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про судовий збір, суд зауважує на тому, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому судовий збір в розмірі 1073,60 грн. необхідно покласти на відповідача. На підставі статей 182, 184, 191, 199, 200, 201 СК України та

Outcome: partial