Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, про збільшення розміру аліментів. У позовній заяві просила збільшити аліменти , що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.05.2023 року у справі № 554/1985/23 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який було розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16.05.2023 року. Від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2023 року у справі № 554/1985/23 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів щомісячного доходу [PERSON] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.03.2023 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі рішення видано виконавчий лист та 29.08.2023 року Калуським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з [PERSON] аліментів. [INFO] сину [PERSON] виповнилось 18 років. На підставі ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України головним державним виконавцем стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 16,67% від усіх видів його щомісячного доходу. Вказує, що саме ця обставина і є підставою для збільшення розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Позивач вважає, що такий розмір аліментів не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 19 січня 2024 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача зазначає, що незрозумілими є підстави для збільшення розмірі аліментів, оскільки рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16.05.2023 року на утримання двох дітей визначено 1/3 частину від заробітку (доходу) [PERSON] , що є необхідним та достатнім розміром для забезпечення гармонійного розвитку дітей. З часу винесення вказаного рішення відсутні нові фактичні обставини, які б впливали на відповідність розміру аліментів (по 1/6 частині від заробітку відповідача на кожну дитину) критерію необхідності і достатньості для забезпечення гармонійного розвитку. Також з часу ухвалення рішення суду не з`явилися нові обставини, які б були підставою для збільшення розміру аліментів на утримання доньки та передбачені ст. 192 СК України. Припинення стягнення аліментів на сина не покращило матеріальний стан відповідача. Відповідач до вересня 2023 року добровільно перераховував позивачці кошти на утримання дітей, а за вересень-грудень 2023 року на утримання повнолітнього сина. 06.10.2023 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання . Судовий розгляд вказаної справи не завершено та враховуючи часткове визнання відповідачем вказаного позову, прогнозується, що з відповідача будуть стягнуті аліменти на утримання повнолітнього сина з 06.10.2023 року. При стягненні аліментів судом враховувалось, що відповідач має на утриманні непрацездатну матір [PERSON] , 1958 року народження, яка є особою з інвалідністю ІІ групи; необхідність нести витрати на навчання в інституті економіки та менеджменту Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу; необхідність нести витрати на оренду житла, так як спільний будинок сторін залишився у користуванні позивачки. Крім зазначених систематичних витрат, які продовжують існувати, відповідач на даний час несе витрати на навчання в аспірантурі. Враховуючи рівень доходу [PERSON] , розмір аліментів на утримання доньки складає в середньому 12 000 грн. на місяць, а прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2024 р. становить 3 196 грн. Представник відповідача вказує, що витрати [PERSON] на утримання доньки не обмежуються лише виплатою аліментів , оскільки останній фінансує її дрібні побутові потреби та несе витрати на подарунки (а.с.37-39). 23 січня 2024 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій остання просила задовольнити її позовні вимоги. Позивачка вказала, що право на збільшення розміру аліментів вона має не у зв`язку зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я, а на підставі ст. ст. 183,192 СК України. Іншим випадком в даній справі є досягнення 01.06.2023 року їхнім спільним сином повноліття та у зв`язку з цим стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки складає лише 16,67 % від усіх видів його щомісячного доходу, замість передбаченого законодавцем мінімуму у розмірі на одну дитину. Аліменти на одну дитину в розмірі є безспірною вимогою та не може бути зменшеним без вагомих підстав, обставин та доказів. Позивач зазначає, що обставини та докази, на які посилається представник відповідача у відзиві на позов, не можуть слугувати підставою стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі лише 16,67 %. Звернення її до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина , який продовжує навчання та те, що з відповідача буде стягнуто з 06.10.2023 р. аліменти за результатами розгляду вказаної справи є припущенням відповідача та не може бути доказом у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Відповідач у відзиві вказує, що має на утриманні матір, яка є інвалідом ІІ групи, однак остання отримує пенсію в розмірі 3109, 39 грн. щомісячно та має доньку [PERSON] (сестра відповідача), яка також відповідно до законодавства зобов`язана утримувати свою матір. Крім того, відповідач проживає в орендованому житлі у м. Полтаві, а його мати проживає у м. Калуш Івано-Франківської області. Позивач зазначає, що факт навчання [PERSON] не може впливати на виконання встановленого законодавством обов`язку щодо належного утримання своїх дітей. Позивач вказує, що вона самостійно сплачує за комунальні послуги в будинку, де проживає сама з двома дітьми., які в середньому складають 2500- 3500 грн. на місяць, без урахуванням продуктів харчування та засобів гігієни, вартість яких в середньому на місяць складає близько 10 000 грн. [PERSON] зазначає, що на сьогоднішній день не працює, оскільки донька навчається у ліцеї на другій зміні, тому [PERSON] необхідно відводити та забирати зі школи (а.с.76-81). 26 січня 2024 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких вказала, що відповідно до абз. 2, 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (з 01.01.2024 року такий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 1598 грн.). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (з 01.01.2024 року такий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 3196 грн.). Представник відповідача зауважує, що законодавством чітко визначено поняття мінімального розміру аліментів та встановлено базову розрахункову величину. Підставою стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 16,67 відсотків або 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно є таке, що набрало законної сили, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.05.2023. Наявність у відповідача рідної сестри [PERSON] не звільняє його від обов`язку утримувати непрацездатну матір [PERSON] , яка є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного лікування. Представник відповідача вказує, що надмірні психоемоційні навантаження вплинули на стан здоров`я [PERSON] . З листопада 2023 року він проходить тривале лікування у зв`язку з «Соматоформною дисфунцією вегетативної системи» та несе витати на придбання ліків (а.с.108-110). У судовому засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з наведених у відзиві підстав. Третя особа, Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції повідомлялись про місце, дату та час розгляду справи (а.с.27), в судове засідання свого представника не направили, про причину його неявки суд не повідомлено Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2023 року (справа № 554/1985/23) із [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частина всіх видів щомісячного доходу [PERSON] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.03.2023 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.14-16). На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2023 року 02 серпня 2023 року видано виконавчий лист № 554/1985/23 (а.с.17), на виконання якого головним державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івасів Я.Я. 29 серпня 2023 року відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] (а.с.18). [INFO] [PERSON] досяг повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 червня 2005 року (а.с.11). Таким чином, аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягуються у розмірі 1/6 частки всіх видів щомісячного доходу [PERSON] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в силу положень ч.3 ст. 183 СК України. [PERSON] на даний час не працює та не отримує заробітну плату, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] та копіями довідок форми ОК-5 та ОК-7 (а.с.90-100). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У розумінні статті 81 ЦПК України та статті 192 СК України саме позивачу необхідно доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. В позовній заяві позивачка посилається на ч. 3 ст. 183 СК України, відповідно до якої, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд вважає, що саме по собі досягнення старшою дитиною повноліття не є безспірною підставою для збільшення розміру аліментів на меншу дитину. Доводи позивача, що аліменти на одну дитину в розмірі частки від заробітку є безспірним розміром та не може бути зменшеним без вагомих підстав, є хибними. Такий розмір як частка від усіх видів доходів є безспірним розміром стягуваних аліментів у наказному провадженні, де в разі виникнення спору щодо розміру, передбачено скасування судового наказу. Таким чином, твердження, що законодавцем передбачено обов`язковий розмір аліментів на одну дитину у розмірі частки, є помилковим. При вирішення питання про збільшення розміру аліментів судом враховуються інші обставини, вказані у ст. 192 СК України. Разом з тим, суду не надано доказів про зміну матеріального становища відповідача, які би мали місце починаючи з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів. Натомість відповідач подав суду докази, що його матеріальний стан змінився, він несе додаткові витрати на навчання, що підтверджується копією договору № 261 про надання платної освітньої послуги в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу для підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії від 25.09.2023 р., строк навчання з 01.10.2023 р. по 30.09.2027 р., вартість навчання 160 000 грн. (а.с.65-66) та погіршення стану його здоров`я, у зв`язку з чим [PERSON] повинен витрачати кошти на лікування, що підтверджується копією виписки Консультації лікаря - психіатра/психотерапевта від 28.11. 2023 р. (а.с.116) та копіями чеків про придбання ліків (а.с.117,119). Відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За станом на час розгляду позову про стягнення аліментів прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складав, згідно ч. 1 ст.7 ЗУ " Про державний бюджет України на 2024 рік" , становить 3196 грн.. З доданих [PERSON] до позовної заяви звітів державного виконавця про відрахування та виплати (а.с.20,22) вбачається, що утримувана з відповідача сума у розмірі 11 909, 67 грн. (16,67 %) перевищує мінімальний гарантований розмір, передбаченого Сімейним кодексом України. З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Згідно ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладають на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. слід віднести на рахунок держави. Вирішуючи питання щодо стягнення із позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представником відповідача виконані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подано докази сплати судових витрат на правову допомогу, а саме Витяг з договору № ПІ 1201/24 про надання правової допомоги від 12 січня 2024 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Лизенко І.В., додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги № ПІ 1201/24 від 12.01.2024 р.,актами прийняття-передачі наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги № ПІ 1201/24 від 12.01.2024 року , копією виписок по надходженню по картці коштів. Враховуючи обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді першої інстанції, значення справи для сторін, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 4 500 грн.

Outcome: approved