Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

13.11.2023, [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивують тим, що за рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2023 року, шлюб між ним та відповідачкою розірвано (справа №305/1330/23). За час проживання у шлюбі у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які досягли повноліття та донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним та перебуває на його утриманні та вихованні. Неповнолітня дочка [PERSON] , більше трьох років проживає з ним. Мати дитини участі у її вихованні та утриманні не приймає, проживає окремо та дочкою не цікавиться. Він повністю виконує обов`язки щодо утримання та виховання дочки, займається її розвитком та навчанням. Рішенням Ясінянської селищної ради від 24 серпня 2023 року №93 затверджено висновок комісії з питань захисту дитини Ясінянської селищної ради за яким визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком. На даний час, відповідачка не має бажання та наміру займатися вихованням та утриманням дитини, про що надала нотаріально засвідчену заяву. Відповідачка своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, взагалі не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Враховуючи, що мати дитини свідомо ухиляється від участі у житті дочки, при чому робить це без поважних причин, надаючи перевагу розгульному життю, тому вважає, що є всі підстави для позбавлення її батьківських прав щодо дитини. Окрім того, відповідачка, в даний час має матеріальну можливість оплачувати аліменти в необхідному розмірі, оскільки інших утриманців не має, працездатна, її стан здоров`я дозволяє працювати, тому вважає, що вона може платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а позбалення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. На підставі наведеного, просив позбавити громадянку [PERSON] , [INFO] ,батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачки на його користь аліменти, в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до досягнення дитоною повноліття, допустивши негайне виконання в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 13.11.2023 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 12.12.2023. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи орган опіки та піклування Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою суду від 12.12.2023 витребувано від органу опіки та піклування Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, місцезнаходження: смт Ясіня, вул. Борканюка, №7, Рахівського району, Закарпатської області, письмовий висновок щодо доцільності (чи недоцільності) позбавлення громадянки [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . 27.12.2023 селищний голова, [PERSON] , подав через канцелярію суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 10.01.2024 підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 12 лютого 2024 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. 12.02.2024 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася. 08.01.2024, через канцелярію суду подала письмову заяву, у якій просила всі судові засідання проводити без її участі. Крім того, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 11.12.2023, в якій відповідачка позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: органу опіки та піклування Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, у судове засідання не з`явився. 27.12.2023 селищний голова, [PERSON] , подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі їх представника. Позовні вимоги підтримує. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи, сторони [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 21.02.2004 у виконавчому комітеті Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.07.2023 по справі №305/1330/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.02.2004 у виконавчому комітеті Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10 - розірвано. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які досягли повноліття та донька [PERSON] , [INFO] , яка являється малолітньою, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.2010. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. З матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином своїх обов`язків, щодо виховання своєї дочки, не дбає про неї, не проявляє до дитини жодного інтересу, не цікавиться її станом здоров`я, матеріально не утримує дитину. Малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своїм батьком, позивачем по справі [PERSON] та перебуває на його повному утриманні та вихованні. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Ясінянської селищної ради від 08.11.2023 за №2687 та актом обстеження матеріально-побутових умов від 09.11.2023. З характеристики наданої 09.11.2023, директором Ясінянського ЗЗСО №1 РДанів Галиною, вбачається, що [PERSON] являється ученицею 8-А класу Ясінянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1. Батько дитини, [PERSON] цікавиться навчанням та вихованням неповнолітньої дитини. Також, в матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області від 20.12.2023 за №140 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно дитини, [PERSON] , [INFO] . З висновку вбачається, що працівниками служби у справах дітей встановлено, що дитина проживають разом із батьком [PERSON] у добрих житлово-побутових умовах. Діитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання. Мати дитини більше трьох років свідомо ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо матеріального утримання та належного виховання своїєї малолітньої дочки. Взагалі діитиною не цікавиться, не дбає про неї, не проявляє до дитини жодного інтересу, не цікавиться її станом здоров`я та навчанням. Наведені докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] , як мати дитини, [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовки до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дочки, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, що необхідно для нормального самоусвідомлення дитини, не надає дочці доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає допомоги на матеріальне утримання дитини. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки остання душевною хворобою, недоумством чи іншою тяжкою хворобою не хворіє. Відповідач має реальну можливість допомагати сдочці, утримувати та належним чином її виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, інвалідом не являється. Також, суд бере до уваги ту обставину, що відповідач [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву, в якій надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дитини, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши всі зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до її малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] що, на думку суду, буде відповідати інтересам малолітньої дитини, з огляду на матеріали справи. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов`язана надавати малолітній дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З вище наведеної норми Закону, випливає, що виключно позивачу [PERSON] , як одержувачу аліментів та особі на утриманні якої знаходиться дитина, надається право вибору, у який спосіб з відповідача, як платника аліментів будуть стягуватися аліменти: у твердій грошовій сумі, чи у частці від його доходу (заробітку). Більше того, у Сімейному кодексі України не зазначено в яких випадках суд повинен стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а коли у частці від доходу платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач надав достатньо доказів того, що малолітня дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , знаходяться на його утриманні та не має самостійного доходу, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Відповідачем подано до суду заяву, в якій позовні вимоги визнано. За таких обставин, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягувати, щомісячно аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] у сумі мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить1/4 частину від заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти на утримання дітей згідно з ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 13.11.2023. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач, [PERSON] при пред`явленні позову, була звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved