Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, збільшивши позовні вимоги просить усунути йому перешкоди у користуванні половиною горища з правої частини будинку [ADDRESS] , рахуючи з входу на горище, та приміщеннями, які знаходяться у підвалі будинку і позначені в технічному паспорті, складеному 06.11.2017 ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», під літ.V площею 18,4 кв.м та під літ.ІІІ/0,9 кв.м, шляхом демонтажу запираючих пристроїв в дверях, які ведуть на горище, та в дверях, які ведуть в приміщення, що знаходиться в підвалі будинку та позначені в технічному паспорті, складеному 06.11.2017 ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», під літ. V площею 18,4 кв.м та під літ.ІІІ площею 0,9 кв.м.; усунути [PERSON] перешкоди в користуванні власністю і її обслуговуванні, та користуванні двором будинку [ADDRESS] , шляхом прибрання з двору легкового автомобіля марки «Шевроле Такума», д.н. [NUMBER] , та не загромадження двору іншими речами та предметами, а також шляхом демонтажу хвіртки, яка перегороджує вимощення, що знаходиться навколо будинку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що будинок [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності сторін. Позивач є власником 1/2 частини будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2017 після смерті його діда [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до вказаного Витягу в його реальному користуванні знаходяться всі приміщення на першому поверсі будинку, крім сходової клітки під літ. VIII/10,6 кв.м., балкон, підвальні приміщення під літ. VI/22,2 кв.м. і IV/7,5 кв.м. та половина горища з правої частини будинку, а також сарай літ. «В». Власником іншої 1/2 частини будинку є відповідач [PERSON] . В спільному користуванні співвласників будинку є: двір, частина сходової клітки під літ. І/2,1 кв.м., приміщення під літ.ІІІ/0,9 кв.м., під літ.ІІ/5,0 кв.м., під літ.V/18,4 кв.м., під літ. ІХ/10,8 кв.м і сходова клітка під.літ.VІІІ/10,6 кв.м. Частки в будинку та виділення конкретних приміщень в реальне користування співвласникам будинку, якими на той час були [PERSON] та [PERSON] , визначені рішенням Червоноармійського районного народного суду м.Львова від 24.05.1984. Незважаючи на\~це,\~відповідач чинить\~позивачу перешкоди\~в користуванні\~частиною горища,\~та приміщеннями,\~які позначені\~в технічному\~паспорті,\~складеному 06.11.2017\~ОКП ЛОР\~«Бюро технічної\~інвентаризації та\~експертної оцінки»,\~під літ.V\~площею 18,4\~кв.м\~та під\~літ.ІІІ/0,9\~кв.м\~та знаходяться\~в підвалі\~будинку,\~право на\~користування якими\~позивачем успадковане,\~і є\~у спільному\~користуванні сторін.\~Відповідачем на\~замки закриті\~двері на\~горище та\~в приміщення\~під літ. V\~площею 18,4\~кв.м\~і в\~приміщення під\~літ.ІІІ/0,9\~кв.м, ключі від яких знаходяться тільки у відповідача. В травні 2020 року виникла необхідність перевірки тяги димоходу, у зв`язку з чим батько дружини позивача [PERSON] звернувся до ТзОВ «Склоріз», однак працівники останнього змогли потрапити на горище і в приміщення підвалу будинку, в якому знаходяться ревізії для чистки димоходів, лише по спливу певного часу після того, як чоловік відповідача відімкнув замки дверей. При цьому він не впустив в ці приміщення ні [PERSON] , ні [PERSON] , які зі згоди позивача проживають у належній йому на праві власності частині будинку. Вказані обставини підтверджуються листом ТзОВ «Склоріз» від 22.10.2020. Так само виникли проблеми при заміні сантехнічних приладів в належній позивачу на праві власності частині будинку, оскільки в приміщенні, яке позначене в технічному паспорті під літ.V площею 18,4 кв.м, знаходиться запірна водопровідна арматура. Майстер, який проводив сантехнічні роботи, зміг потрапити до цього приміщення лише після того, як замки дверей були відімкнуті відповідачем. Приміщення, яке позначене в технічному паспорті під літ.V площею 18,4 кв.м, та знаходиться в підвалі будинку, є приміщенням колишньої прачкарні. Відповідач не провітрює це приміщення, воно закладене різними речами. Це приміщення знаходиться під приміщенням кухні позивача та межує з іншим приміщенням, яке позначене в технічному паспорті під літ.VI/22,2 кв.м. Поява сирості в належних позивачу приміщеннях свідчить про те, що в приміщенні, в користуванні яким відповідач чинить позивачу перешкоди, теж появилась сирість. Також відповідач чинить позивачу та батькам його дружини перешкоди в користуванні приміщенням під літ.ІІІ/0,9 кв.м, що знаходиться в підвалі і яке є туалетом, що полягає в тому, що вони не можуть користуватись цим туалетом, оскільки двері до нього закриті відповідачем на замок. За час розгляду справи в суді відповідач не тільки не усунула перешкоди в користування власністю, вимоги щодо усунення яких ставились в позовній заяві при зверненні [PERSON] до суду, а ще й почала чинити перешкоди в користуванні двором, який є в спільному користуванні сторін. Так, рішенням Червоноармійського районного народного суду м.Львова від 24.05.1984 [PERSON] , правонаступником якого є позивач, виділено у користування земельну ділянку пл.18 кв.м з фасадної сторони з розмірами 8,20x2,20 м і з двору пл.73,6 кв.м. з розмірами 4,75x15,5 м. Іншому співвласнику будинку, яким на той час була [PERSON] , рішенням суду виділено в користування земельну ділянку пл.29,8 кв.м з розмірами 17,5x1.70 м і площею 73,6 кв.м. з двору, розмірами 4,75x15,5 м. Двір залишено у спільному користуванні. До сьогоднішнього дня земельна ділянка, яка рішенням суду виділена в користування співвласникам будинку, не приватизована. З березня 2021 року позивач перегородила в`їзд у двір, припаркувавши у дворі, в безпосередній близькості до в`їзних воріт, легковий автомобіль марки Шевроле Такума д.н. [NUMBER] , який не дозволяє заїхати у двір будинку та вільно ним користуватись, а також доїхати до сараю, позначеного в технічному паспорті під літ.«В», який належить на праві власності позивачу, з метою його ремонту чи іншого використання. Так само відповідач на замок закриває хвіртку, яка перегороджує вимощення, що знаходиться навколо будинку. Приміщення будинку, які є у власності [PERSON] , знаходяться на першому поверсі. Відповідно, для догляду за будинком в частині першого поверху, а також підвальної його частини, де знаходяться також приміщення, які є власністю позивача, а також ті, що перебувають у спільному користуванні, необхідний доступ до несучих конструкцій будинку зі всіх його сторін. Так, у квітні 2022 року через закриту на замок хвіртку і відсутність доступу навколо будинку, виникли складнощі у проведенні інтернету до належної позивачу частини будинку. При цьому, відповідач в черговий раз не допустила до горища майстрів, яких найняв позивач, у зв`язку з чим інтернет довелось проводити від будинку [ADDRESS] . [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з листами про усунення перешкоди в користуванні ним своєю власністю, однак відповідач продовжує чинити такі перешкоди, а тому з урахуванням наведеного, на підставі ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 358, 391 ЦК України, ст.152 ЗК України, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 21.12.2021 постановлено прийняти до свого провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 03.02.2022 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про розгляд справи з повідомленням (викликом) та постановлено розгляд справи по суті провести у судовому засіданні 02.03.2022, яке було відкладено на 25.05.2022, а в подальшому на 13.07.2022 та 05.09.2022. В судовому засіданні прийнято заяву про збільшення позовних вимог, вирішено клопотання сторін про допит свідка, а також витребування доказів та постановлено ухвалу, якою зобов`язано Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» подати до суду протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали, засвідчені у встановленому порядку копії сторінок або витяг з реєстрової книги з записом за реєстровим №6746 по будинку [ADDRESS] , на виконання якої 19.09.2022 на адресу суду надійшли засвідчені копії сторінок. 11.10.2022 від представника відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог (т.2 а.с.65-68) та 06.12.2022 заперечення (т.2 а.с.98-101), у яких останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити, а 17.10.2022 від позивача відповідь на відзив (т.2 а.с.78-82), у якій він просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні 15.03.2023 відмовлено у прийнятті зустрічного позову та повернуто такий відповідачу, задоволено клопотання про допит свідка і оголошено в судовому засіданні перерву до 25.04.2023, яке було відкладено за клопотання представника відповідача на 01.06.2023, а в подальшому у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу про повернення зустрічного позову та витребуванням справи Львівським апеляційним судом на 13.09.2023. В судовому засіданні допитано в якості свідка представника позивача [PERSON] , заслухано вступне слово представника позивача [PERSON] та оголошено в судовому засіданні перерву до 25.10.2023. В судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи письмового вступного слова, розпочато дослідження доказів та оголошено в судовому засіданні перерву до 07.12.2023, яке за клопотанням представника позивача було відкладено на 07.02.2024. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити. Проти задоволення клопотання представника відповідача про повторне відкладення розгляду справи категорично заперечили. В попередніх судових засіданнях представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях. В наступні судові засідання ні відповідач, ні її представник повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, представник відповідача повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.2 ст.210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. З урахуванням наведеного, оскільки неявка відповідача та її представника в судові засідання є не першою, представники позивача проти відкладення розгляду справи заперечили та таке виходить за межі строку, встановленого ЦПК України, тому беручи до уваги також те, що представником відповідача надано свої пояснення у попередніх судових засіданнях, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дослідивши матеріали справи, а також матеріали інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] , з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Позивач є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] , загальною площею 251,7 кв.м, житловою площею 96,8 кв.м, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2017 після смерті його діда [PERSON] (т.1 а.с.4, 5). При цьому, як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом відповідно до рішення Червоноармійського районного народного суду м.Львова від 24.05.1984 (т.1 а.с.13-23) у реальне користування спадкоємця перейшли: всі приміщення на 1 поверсі будинку, крім сходової клітки під літ. VIII/10,6 кв.м.; балкон, підвальні приміщення під літ. VI/22,2 кв.м. і IV/7,5 кв.м. та половина горища з правої частини будинку, а також сарай літ. «В». В спільному користуванні співвласників будинку є: двір, частина сходової клітки під літ. І/2,1 кв.м., приміщення під літ.ІІІ/0,9 кв.м., під літ.ІІ/5,0 кв.м., під літ.V/18,4 кв.м., під літ. ІХ/10,8 кв.м і сходова клітка під.літ.VІІІ/10,6 кв.м. Відповідач [PERSON] є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування р.№2-1914, 15.06.1999, виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою, що підтверджується інформаційною довідкою №233798115 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т.1 а.с.28-29). 06.11.2017 ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» складено технічний паспорт на будинок [ADDRESS] (т.1 а.с.6-12). Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1, 7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, квартири або будинку, вимагати усунень свого порушеного права шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту порушеного права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Саме такі\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права\~викладені у\~Постанові Верховного\~Суду від\~13.01.2021\~у справі\~№ 591/439/18, які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. В ході розгляду справи, зокрема з долучених позивачем письмових доказів/фотознімків, а також показів свідка та пояснень відповідача, судом встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні належною йому половиною горища з правої частини будинку [ADDRESS] , рахуючи з входу на горище, та приміщеннями, які знаходяться у підвалі будинку і позначені в технічному паспорті, складеному 06.11.2017 ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», під літ.V площею 18,4 кв.м та під літ.ІІІ/0,9 кв.м, шляхом встановлення відповідачем [PERSON] запираючих пристроїв в дверях, які ведуть на горище, та в дверях, які ведуть в приміщення, що знаходиться в підвалі будинку та позначені в технічному паспорті, складеному 06.11.2017 ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», під літ. V площею 18,4 кв.м та під літ.ІІІ площею 0,9 кв.м., а також встановленням відповідачем хвіртки, яка перегороджує вимощення, що знаходиться навколо будинку. При цьому, на неодноразові звернення позивача відповідач не реагує. У справі «Серявін та\~інші проти\~України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Враховуючи наведене, оскільки позивач є співвласником будинку та до нього в порядку спадкування перейшло право користування всіма приміщення на 1 поверсі будинку, крім сходової клітки під літ. VIII/10,6 кв.м.; балконом, підвальними приміщеннями під літ. VI/22,2 кв.м. і IV/7,5 кв.м. та половиною горища з правої частини будинку, а також сараєм літ. «В», а в спільному користуванні співвласників будинку залишився двір, частина сходової клітки під літ.І/2,1 кв.м., приміщення під літ.ІІІ/0,9 кв.м., під літ.ІІ/5,0 кв.м., під літ.V/18,4 кв.м., під літ. ІХ/10,8 кв.м і сходова клітка під.літ.VІІІ/10,6 кв.м., які визначені спадкодавцю позивача [PERSON] рішенням Червоноармійського районного народного суду м.Львова від 24.05.1984, однак його права як власника порушуються відповідачем, яка обмежує позивача у праві користування належним йому майном, що є підставою для захисту такого права, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині усунення [PERSON] перешкод у користуванні його правом власністю на вищевказане майно шляхом демонтажу відповідачем вказаних запираючих пристроїв в дверях та хвіртки, яка перегороджує вимощення, що знаходиться навколо будинку, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на те, що порядок користування спільним майном між сторонами не встановлений, що виключає можливість та підстави для оскарження користування приміщеннями, оскільки як зазначалося вище конкретні приміщення було виділено у реальне користування спадкодавцю позивача рішенням Червоноармійського районного народного суду м.Львова від 24.05.1984, що в подальшому перейшло до останнього та за ним зареєстроване. В той час, як договором дарування р.№2-1914 від 15.06.1999, на підставі якого за відповідачем зареєстроване право власності 1/2 частини будинку [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] (а.і.с.200), також визначено конкретні приміщення, право власності на які перейшли до відповідача (а.і.с.201). Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині усунення [PERSON] перешкод в користуванні двором будинку [ADDRESS] , шляхом прибрання відповідачем з двору легкового автомобіля марки «Шевроле Такума», д.н. [NUMBER] , та не загромадження двору іншими речами та предметами, оскільки всупереч вимогам ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів того, що саме відповідачем чиняться такі перешкоди з урахуванням того, що вказаний транспортний засіб зареєстрований не за відповідачем, а за іншою особою [PERSON] , з позовними вимогами до якого позивач не звертався. Задовольняючи частково позовні вимоги, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (т.1 а.с.1, т.2 а.с.24) судові витрати, що становлять 1833 грн. 20 коп. (840,40 грн.+992,40 грн.) судового збору, сплачені позивачем за звернення із двома вимогами немайнового характеру у 2020 та 2022 роках відповідно.

Outcome: partial