Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Так при перевірці відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, позивачці стало відомо про існування обтяження майна у вигляді арешту що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження, а саме арешт нерухомого майна даного житлового будинку. Обтяження № 13093226, зареєстровано 09.10.2012, реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №31543477, 27.03.2012, ВДВС Фастівського МРУЮ головний державний виконавець Костецький М.М., об`єкт обтяження: будинок, 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , код [NUMBER] , [ADDRESS] . Позивачці належить будинок [ADDRESS] , а [PERSON] належить 2/5 частин будинку [ADDRESS] . Тому, виходячи з адрес розташування майна позивачки [PERSON] та [PERSON] , державним виконавцем при винесенні постанови від 27.03.2012 була допущена помилка, а саме вказана адреса [ADDRESS] , внаслідок чого накладено арешт на майно позивачки. Позивач зазначає, що він не є стороною виконавчого провадження, арешт належного йому на праві власності житлового будинку створює перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання ним, тому, зважаючи на приписи ст. 391 Цивільного кодексу України, вважаю законним та справедливим зняття арешту з будинку [ADDRESS] в судовому порядку. В зв`язку з даними обставинами позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначена до судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, вимоги позову підтримала, просила задовольнити. Відповідач Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлені належним чином, надали лист про розгляд справи в їх відсутність. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно Договору дарування житлового будинку від 21 листопада 1997 року, [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.9). З Інформаційної довідки №287896734 встановлено, що у розділі Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказано тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: № 13093226; зареєстровано: 09.10.2012, реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №31543477, 27.03.2012, ВДВС Фастівського МРУЮ головний державний виконавець Костецький М.М.; об`єкт обтяження: будинок, 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , код [NUMBER] , [ADDRESS] ; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції (а.с.8). Відповідно до Довідки №1031 від 29.09.2023, виданої КП Фастівської міської ради «Фастівське БТІ» позивачці [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] , також, згідно цієї ж довідки, встановлено, що 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано на [PERSON] (а.с.11). Відповіддю Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №49195-2 від 19.07.2023 повідомлено, що згідно перевірки бази даних АСВП та ВП-Виконавець, виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] станом на 19.07.2023 на виконанні до відділу не надходило та не перебувають (а.с.10). Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Стаття 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Враховуючи вищевикладене, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно [PERSON] , порушується її право власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Більш того, підстав для продовження обтяження на зазначене майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано доказів щодо існування підстав для продовження обтяження на майно [PERSON] , або ж наявності стосовно неї на теперішній час виконавчого провадження, у якому остання є боржником, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про вилучення з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт майна, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Таким чином, запис про обтяження нерухомого майна не може бути вилучений з відповідного реєстру, в силу прямої вказівки закону, а права та законні інтереси позивача повністю поновлюються за фактом припинення такого обтяження, що буде відображено у відповідному реєстрі за результатом виконання цього рішення суду, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial