Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про визнання за [PERSON] , [INFO] , право власності за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . За життя померла склала заповіт, яким усі свої права та обов`язки, які їй належали на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які належатимуть їй у майбутньому та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все, все, що їй буде належати на день смерті заповіла позивачу. 09.09.2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Колос Н.В. з заявою про надання роз`яснення, щодо порядку оформлення спадщини на спадкове майно, а саме: квартиру за адресою [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого на УТЮ «Інкопмарк-Контракт» Нотаріус, 09.09.2022 року надала роз`яснення, де зазначила, що договір не може бути прийнятий нотаріусом в якості документу, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] , оскільки сторонами не додержана вимога ст.. 227 ЦК УРСР (1963). Тому змушена звернутися за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які позивачем усунуто. 06.12.2022 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда відкрито провадження , призначено підготовче засідання. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 14.02.2023 року витребувано від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н.В. належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію хто та коли звертався із заявою про прийняття спадщини та чи є в наявності заповіт. 21.06.2023 року на адресу суду від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н.В. отримано відповідь на виконання ухвали суду від 14.02.2023 року. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що за життя [PERSON] , [INFO] склала заповіт, яка діючи добровільно і перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, на випадок її смерті зробила таке розпорядження: усі її права та обов`язки, які їй належали на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які належатимуть їй у майбутньому та все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . 24.10.1997 року [PERSON] уклала на УТБ «Інкопмарк-Контракт» з [PERSON] , яка діяла за згодою та дорученням [PERSON] договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу зареєстровано на УТБ «Інкопмарк-Контракт» № 71 від 24.10.1997 року. Згідно п.5 договору купівлі - продажу продаж здійснено за 5\~610,00 грн., які покупець передав продавцю повністю до підписання цього договору. Відповідно п.7 Договору купівлі - продажу покупець набуває право власності на квартиру з моменту укладення цього договору і реєстрації його на біржі. . Згідно п.15 Договору купівлі - продажу на виконання ст.227 Цивільного кодексу України цей договір підлягає реєстрації в Кіровоградському ООБТІ. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12.10.2021 року Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №3183. 09.09.2022 року Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Колос Н.О. за вих. № 100/01-16 надано роз`яснення щодо прядку оформлення спадщини на спадкове майно квартиру за адресою [ADDRESS] , що належала [PERSON] . Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Колос Н.О зазначила, що договір не може бути прийнятий нотаріусом в якості документу, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] , оскільки сторонами не додержана вимога ст.. 227 ЦК УРСР (1963), чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10, розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.п. 4.18. п.4, глави 10 розділ II Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У відповідності до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно з частинами першою, другою та шостою статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Відповідно до частин першої-третьої статті 48 Закону України «Про власність» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється, зокрема, судом. Згідно із частиною першої статті 128 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), який був чинний на момент укладення договору, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), було встановлено, що договір купівлі-продажу житлових будинків повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 того ж кодексу). Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, на той час мала місце конкуренція норм права. У відповідності до статті 47 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), недодержання, у визначених законом випадках, нотаріальної форми угоди тягне за собою її недійсність з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 ЦК України 1963 року. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно частини 3 статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача майна з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.. За приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, вимоги є обґрунтованими та доведеними. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved