Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 68325 гривень 00 копійок за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 03 червня 2023 року шляхом заповнення [PERSON] на веб-сайті https://creditcasa.com.ua усіх граф відповідної форми, сторони по справі уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1217-0991 який разом з Правилами надання споживчих кредитів складає єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 15000,00 грн., строк кредитування\~300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (дата повернення кредиту 28.03.2024 року), базовий період 21 днів, знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Базовий період сплати відсотків це проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Однак відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів, а тому станом на 03.10.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 68325,00 грн., що складається з: 15000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 53325,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 68325,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн. 13 листопада 2023 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 06 грудня 2023 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні, зазначаючи, що підтверджує факт укладення між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитного договору № 1217-0991 від 03.06.2023 року, проте заперечує щодо нарахування банком заборгованості за процентами, оскільки встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 53325 грн., є не справедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 15000 гривень. Крім того, відповідно до Вимоги про усунення порушень умов договору № 1217-0991 від 03.06.2023 року, загальна сума прострочених процентів станом на 28.09.2023 року складає 7875 грн., однак в позовній заяві станом на 31.10.2023 року зазначена заборгованість за нарахованими процентами складає 53325 грн., а тому виникає питання щодо того, яким чином нараховується заборгованість за нарахованими процентами, адже відповідно до документів, поданих позивачем, за місяць було нараховано відсотків більше, ніж за попередні декілька місяців. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 62). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна\~сторона\~зобов`язана\~довести ті обставини,\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 03 червня 2023 року [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклали в електронній формі кредитний договір № 1217-0991, за яким відповідач отримав кредит у сумі 15000,00 грн. строком кредитування\~300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (дата повернення кредиту 28.03.2024 року), базовий період 21 днів, знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00 % в день (а.с. 9-16). Базовий період сплати відсотків це проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Вказаний кредитний договір відповідачем [PERSON] укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditcasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditcasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів останнього розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у розмірі 15000,00 грн. підтверджено договором про відкриття кредитної лінії № 1217-0991 від 03.06.2023 року який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А4334 та Правилами відкриття кредитної лінії (а.с. 9-16); довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту від 03.06.2023 року, платіж № 2322633005 (а.с. 8); розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга кошти в позику, згідно якого станом на 03 жовтня 2023 року загальна заборгованість [PERSON] внаслідок не належного виконання останнім умов вищевказаного договору становить 68325,00 грн., що складається з: 15000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 53325,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 17-18). 28.09.2023 року кредитодавцем, відповідно до умов договору, було направлено позичальнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору № 1217-0991 від 03.06.2023 року щодо сплати заборгованості за процентами (а.с. 22,зворот), однак [PERSON] порушень усунуто не було. Згідно з матеріалами справи, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як 64.92 Інші види кредитування (основний) (а.с. 24). У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України\~передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1\~ст.\~12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»,\~за умови\~використання коштів\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронної\~правової угоди;\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо несправедливих умов договору у частині розміру відсотків за користування кредитом в розумінні\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», з огляду на наступне. Положеннями частин 1 та 2\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п. 4.6 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом. Також умовами договору передбачена пільгова процентна ставка\~2,50 %, знижена процентна ставка - 2,50 % (п. 10.1 Договору). Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 03.06.2023 року до 28.03.2024 року за користування кредитними коштами. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому\~ст. 627 ЦК України. Статтею 204 ЦК України\~встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З позовом про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії від 03.06.2023 року № 1217-0991 в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідач не звертався. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, позивач мав можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість позивач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень та визнав факт укладення такого договору, про що зазначив у відзиві на позовну заяву (а.с. 40,зворот). Доказів, які б спростували або поставили під сумнів правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, матеріали справи не містять, а відповідачем таких доказів не надано. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми кредиту та процентів за користування ним являються обґрунтованими. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 68325,00 грн. (а.с. 17) ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, не сплатив вищевказану заборгованість в добровільному порядку, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості за кредитним договором. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно із ч.1, ч.3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Outcome: approved