Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 0521610100:01:035:0067, вартістю 120000,00 грн.; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2000 га, кадастровий номер 0521610100:01:035:0068, вартістю 80000,00 грн., що знаходяться по [ADDRESS] , які вона прийняла, але не оформила після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 05 червня 2023 року державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, оформити спадщину на присадибну земельну ділянку, на якій розташований будинок, позивач не має можливості, оскільки земельна ділянка була передана в приватну власність рішенням виконавчого комітету Калинівської міської ради 19 січня 1996 року, не матері позивача, як власнику будинку, а батькові позивача - [PERSON] , який рахувався власником будинковолодіння до 2003 року на підставі свідоцтва про право власності від 05.11.1996 року. [PERSON] лише було надано дозвіл на виготовлення технічної документації рішенням № 485 30-ої сесії 5-ого скликання Калинівської міської ради. Тому звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 0521610100:01:035:0067, вартістю 120000,00 грн.; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2000 га, кадастровий номер 0521610100:01:035:0068, вартістю 80000,00 грн., що знаходяться по [ADDRESS] , які вона прийняла, але не оформила після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 05 червня 2023 року державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, оформити спадщину на присадибну земельну ділянку, на якій розташований будинок, позивач не має можливості, оскільки земельна ділянка була передана в приватну власність рішенням виконавчого комітету Калинівської міської ради 19 січня 1996 року, не матері позивача, як власнику будинку, а батькові позивача - [PERSON] , який рахувався власником будинковолодіння до 2003 року на підставі свідоцтва про право власності від 05.11.1996 року. [PERSON] лише було надано дозвіл на виготовлення технічної документації рішенням № 485 30-ої сесії 5-ого скликання Калинівської міської ради. Як вбачається із рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2003 року (справа № 2-1017/2003р.), [PERSON] стала власником зазначеного вище будинку після смерті свого чоловіка, а батька позивача [PERSON] , померлого [INFO] , з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах, і проживала в будинку з 1975 року. Таким чином, відповідно до положень ст. 1218, 1261 ЦК України позивач прийняла спадщину як спадкоємець за законом першої черги. У відповідності до ч. 1 ст. 120 ЗК України, до особи, яка придбала житловий будинок…. переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вона розміщена без зміни її цільового призначення. Оформити свої спадкові права на присадибну земельну ділянку позивач не має можливості, так як її батьком [PERSON] за життя не було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на зазначену вище земельну ділянку. Згідно положень ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] , позивач прийняла спадщину і в тому, що вона прийняла, але не оформила після смерті свого чоловіка [PERSON] на підставі зазначеного вище судового рішення, тому відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Так рішенням виконкому Калинівської міської ради Вінницької області від 19.01.1996 року було передано в приватну власність [PERSON] присадибну земельну ділянку орієнтовною площею 0,30 га. За замовленням позивача було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, якій було присвоєно кадастровий номер 0521610100:01:035:0067, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2000 га, якій було присвоєно кадастровий номер 0521610100:01:035:0068, що знаходяться по [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру №НВ-7400500242023, сформованим 10.07.2023 року, та № НВ-6100511362023, сформованим 06.09.2023 року. Відповідач по справі [PERSON] , як потенційний спадкоємець першої черги не приймав спадщини, а спадкоємців інших черг немає. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується відповіддю державного нотаріального архіву Вінницької області №2189/01-18 від 13.11.2023 року. Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved