Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування заяви вказала, що у 2022 році познайомилась із [PERSON] , між ними склались дуже теплі та щирі стосунки, вони мають почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час заявниця вагітна, має бажання зареєструвати шлюб, однак через недосягнення шлюбного віку реалізувати свій намір не має можливості. На підставі викладеного просила надати право на шлюб з [PERSON] . Заявниця в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю заявниці у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Микулинецької селищної ради Янюк Г.І. у судовому засіданні також не заперечувала проти задоволення заяви. Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали заяву. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) З довідки № 16 від 18.01.2024 року виданої КНП «Микулинецька лікарня» вбачається. що [PERSON] вагітна 7-8 тижнів, з приводу вагітності перебуває на обліку в жіночій консультації Микулинецької лікарні. (а.с.5) Також суду надано заяви [PERSON] в якій він наполягає на укладанні шлюбу з [PERSON] (а.с.2) та батька заявниці [PERSON] , який не заперечує проти укладання шлюбу його дочки з [PERSON] (а.с.3) Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Статтею 22 СК України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», заява про надання особі права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Бажання [PERSON] укласти шлюб відповідає її інтересам, батьки заявниці та особа, з якою заявниця бажає укласти шлюб, не заперечують проти задоволення заяви, заявниця перебуває в стані вагітності, тому суд вважає, що надання права на шлюб буде відповідати правам та законним інтересам останньої. Тому заява [PERSON] в частині надання їй права на шлюб підлягає задоволенню. Також у своїй заяві [PERSON] просить допустити негайне виконання рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства; надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; видачу або продовження обмежувального припису. Тобто законодавством не передбачено негайне виконання рішення суду при задоволенні заяв про надання права на шлюб. Тому суд приходить до висновку, що у в цій частині заява [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: partial