Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Скорохода Є.\~О. звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач зазначає, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. було вчинено виконавчий напис за № 185436, у відповідності до якого з неї на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" стягнуто суму заборгованості за кредитним договором №\~500809669 від 05\~червня 2018 року, укладеним з АТ "Альфа Банк" у загальному розмірі 37 034,90 гривень. Вищезазначений виконавчий документ відповідачем було пред`явлено до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю. О., яким 18\~лютого 2022 року було постановлено про відкриття виконавчого провадження (ВП №\~68712509) та того ж дня ухвалені постанови про стягнення з боржника основної винагороди та мінімальних витрат виконавчого провадження. Позивач зазначає, що про існування вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса їй стало відомо з Єдиного реєстру боржників, до моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження їй не було відомо про будь-які грошові вимоги відповідача,будь-яких письмових вимог, претензій чи повідомлень вона не отримувала. Разом з тим, з відповідей на її звернення їй стало відомо про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. припинив свою діяльність 31\~грудня 2021 року, який не передавав документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву, останні фактично перебувають у його володінні та користуванні, зазначене питання щодо передачі документів нотаріального діловодства та архіву наразі перебуває під контролем Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною, а сам виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а тому остання звернулась до суду. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с.76). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 77-78). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2023 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 79). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Скороход Є. О. в судове засідання не з`явились, представником позивача суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги останній підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 87). Представник відповідача ТОВ "Росвен Інвест Україна" у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив,. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю О. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 82). Представники третіх осіб Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.\~Київ) та Київського державного нотаріального архіву в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи, а також письмових пояснень не надавали, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України,\~зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобов`язання),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання\~виникають з\~підстав,\~встановлених\~статтею 11\~цього\~Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До\~відносин за\~кредитним договором\~застосовуються положення\~параграфа\~1\~цієї\~глави,\~якщо інше\~не встановлено\~цим параграфом\~і не\~випливає із\~суті кредитного\~договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4)\~виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Судом установлено, що 05 червня 2018 року між [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") укладено кредитний договір №\~500809669, шляхом підписанням позичальником відповідної анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Альфа-Банк" (а.с.\~15). Тобто, кредитний договір, укладений із ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] складається із: анкети-заяви позичальника, Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Альфа-Банк", оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту, акцепту на укладання угоди про надання особистого кредиту, а також графіку платежів, що у відповідності до ч.\~1\~ст. 634 ЦК України\~свідчить про укладення між сторонами договору приєднання. 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. було вчинено виконавчий напис за № 185436, у відповідності до якого запропоновано стягнути [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна", як правонаступника ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" та АТ "Альфа-Банк" суму заборгованості за кредитним договором №\~500809669 від 05\~червня 2018 року, укладеним з АТ "Альфа Банк", яка утворилась за період з 02 грудня 2020 року по 16\~червня 2021 року,в загальному розмірі 37 034,90 грн.(а.с. 16). Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю. О. (ВП №\~68712509), приватним виконавцем здійснюються заходи з примусового виконання зазначеного виконавчого документа (а.с. 17-18). Наказом Міністерства юстиції України № 4722/5 від 30 грудня 2021 року було анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30 листопада 2009 року за № 7921 на ім`я [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до п. 4.10 Розділу IV "Правил ведення нотаріального діловодства", затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22 грудня 2010 року (надалі - Правила) Приватний нотаріус,\~нотаріальна діяльність\~якого припинена\~(у\~тому числі\~у зв`язку\~з анулюванням\~свідоцтва про\~право на\~зайняття нотаріальною\~діяльністю),\~зобов`язаний\~протягом одного\~місяця з\~дня одержання\~копії наказу\~передати до\~нотаріального архіву\~усі документи\~нотаріального діловодства\~та архіву\~приватного нотаріуса.\~Якщо цей\~строк є\~недостатнім,\~він може\~бути продовжений\~за рішенням\~територіального органу\~Міністерства юстиції,\~але не\~більше ніж\~на один\~місяць. Справи повинні бути сформовані та передані до нотаріального архіву відповідно до цих Правил. Згідно з п. 4.12 Правил у разі неможливості за станом здоров`я або з інших причин, а також у зв`язку зі смертю приватного нотаріуса або відмовою приватного нотаріуса особисто здійснити передачу документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса у встановлені строки цей обов`язок покладається на територіальний орган Міністерства юстиції, яке в разі потреби залучає до цього поліцейських. Згідно з повідомленням Київського державного нотаріального архіву № 1191/01-21 від 26 квітня 2023 року, наданого у відповідь на запит позивача і наданого суду у засвідченій представником позивача копії, станом на 01 травня 2023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. не передавав документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву (а.с. 28). Відповідно до повідомлення Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.\~Київ) № 1194/9.1-24/вх.62397/12-23 від 09 січня 2024 року, наданого у відповідь на запит суду, наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31 грудня 2021 року № 1920/6 "Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.", відповідно до пункту 2 статті 30 та статті 30-1 Закону України "Про нотаріат", Порядку виготовлення та знищення печатки приватного нотаріуса, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 24 грудня2012 року № 1924/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26 грудня2012 року за № 2184/22496, на підставі наказу Міністерства юстиції України від30 грудня 2021 року " 4722/5 "Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] ", припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М. з 31 грудня 2021 року.04\~лютого 2022 року Управлінням нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено лист [PERSON] з вимогою передати до Київського державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. Додатково Позивачеві повідомлено, що Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) направлено листи до Головного управління Національної поліції у місті Києві про залучення правоохоронних органів для вжиття всіх можливих заходів щодо встановлення місцезнаходження архіву приватних нотаріусів, що є власністю держави та не були передані на відповідне зберігання до Київського державного нотаріального архіву. Документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Остапенка Є. М. станом на сьогодні доКиївського державного нотаріального архіву не передані та перебувають у володінні та користуванні приватного нотаріуса Остапенка Є. М. Передача документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Остапенка Є. М. до Київського державного нотаріального архіву перебуває на контролі Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (а.с. 80-81). Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса"\~зі змінами та доповненнями (на далі Перелік), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №\~296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №\~282/20595. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22\~лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визначено незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20 червня 2018\~року у задоволені заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язанням. Суду не надано доказів укладання кредитного договору в нотаріальній формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом. Також відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з приписами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно ч.ч. 1, 2\~ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. В матеріалах справи міститься копія договору № 01-07/23 про надання [PERSON] правової допомоги від 04 липня 2023 року (а.с. 59-42) з додатковою угодою від 04\~липня 2023 року до нього, за яким сторонами погоджено розмір гонорару адвоката в розмірі 13 000,00 грн. (а.с. 43), ордер серії АЕ № 1244460 від 01 грудня 2023 року (а.с. 10), а також копія свідоцтва і посвідчення адвоката Скорохода Є. О. (а.с. 45). Суд звертає увагу на те, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022\~року у справі №\~922/1964/21, провадження №\~12-14гс22, сторона не позбавлена права доводити неспівмірність витрат на правову допомогу у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару. Разом з тим, в матеріалах справи містяться квитанції про сплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви, а також заяви про забезпечення позову на загальну суму 1 610,40 грн. (а.с.). З урахуванням вищенаведеного, суд уважає за можливе стягнути з ТОВ "Росвен Інвест Україна" на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00\~грн.,а також судовий збір у розмірі 1 610,40 грн. Також, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Разом з\~тим,\~відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~7,\~ч.\~8\~ст.\~158\~ЦПК України суд\~може скасувати\~заходи забезпечення\~позову з\~власної ініціативи\~або за\~вмотивованим клопотанням\~учасника справи.\~У разі\~ухвалення судом\~рішення про\~задоволення позову\~заходи забезпечення\~позову продовжують\~діяти протягом\~дев`яноста днів\~з дня\~набрання вказаним\~рішенням законної\~сили або\~можуть бути\~скасовані за\~вмотивованим клопотанням\~учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З урахуванням зазначених вище норм, підстав для скасування заходів забезпечення позову цим судовим рішенням, суд не вбачає.

Outcome: approved