Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про визнання права на частки земельної ділянки в порядку спадкування. В позовній заяві зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку(пай) площею 3,01 в умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Прогрес» с. Доброводи Уманського району Черкаської області. Позивач, [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом після смерті покійної [PERSON] . Ще одним спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , який вступив в права спадкоємця шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у відповідні законом строки. [INFO] [PERSON] помер і єдиним спадкоємцем після його смерті є відповідачка по справі. Інших спадкоємців немає. У квітні 2023 року позивач звернулася до Другої Уманської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у спадковій справі є заяви невідомих осіб на обов`язкову частку у спадковому майні, при цьому не підтверджено жодними документами, що вони мають право на вказані обов`язкові частки та місце проживання яких значиться Російська Федерація, а тому неможливо встановити розмір обов`язкової частки в спадщині. Таким чином, спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Виходячи із викладених обставин позивач змушена звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів задля визнання за нею, [PERSON] право в порядку спадкування за заповітом на частки земельної частки (паю) площею 3,01 в умовних кадастрових гектарах, які перебувають у колективній власності КСПП «ПРОГРЕС» с. Доброводи Уманського району Черкаської області. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, та розглянути справу у її відсутність. Представник позивача - адвокат Єременко І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту від 15.12.1998 року посвідченого секретарем Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області Приходько Л.В., [PERSON] на випадок її смерті, все майно, що буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право, заповіла на [PERSON] і [PERSON] в рівних долях. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0129962, виданого 12.03.1997 року Уманською районною державною адміністрацією, [PERSON] на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації від 05.03.1997 року № 114, належить право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Прогрес» розміром 3,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.04.2023 року державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори Діброви Л.М., гр. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві на земельну частку(пай) КСПП «Прогрес» с. Добороводи Уманського району Черкаської області у зв`язку з тим, що неможливо встановити розмір обов`язкової частки в спадщині. Згідно відповіді на запит за вих. №32/01-16 від 15.01.2024 державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори, відповідно до матеріалів спадкової справи № 152 за 1999 рік, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , єдиними спадкоємцями за заповітом є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved