Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, який зареєстровано 10.08.2019 року Олександрійським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області між ним та відповідачем [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача 10.08.2019 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , спору з приводу визначення місця її проживання між сторонами немає. Сімейне життя сторін не склалось. Різні погляди на життя та сімейні цінності, відсутність спільної думки у вирішенні важливих питань, та постійні сварки призвели до втрати почуття взаємоповаги один до одного. З листопада 2023 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Їх сім`я розпалась, шлюб існує формально. Їх сім`я розпалась і шлюб носить формальний характер. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливими та суперечить його інтересам, тому строк на примирення просить не надавати. Спір стосовно поділу майна, що є їх спільною сумісною власністю, наразі відсутній. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 19.12.2023 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2023 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Позивач в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, строк на примирення не надавати. Судові витрати просить з відповідача не стягувати. Відповідач також в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Строк на примирення просить не надавати. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 10.08.2019 року Олександрійським міськрайонним\~відділом ДРАЦС\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Кіровоградській\~області зареєстровано\~шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~яка після\~реєстрації шлюбу\~змінила прізвище\~на [PERSON] ,\~про що складено актовий запис №255. Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Спору з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини та поділу майна між сторонами немає. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України,Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивач просить судові витрати залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved