Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

08 грудня 2023 року за підсудністю з Луцького міськрайонного суду Волинської області до суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 02 січня 2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою перебуває з 08 червня 2021 року. Від шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось. На даний час сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, у них немає спільних інтересів. Оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, останній просить позов задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, у заяві, яка надійшла до суду 22.01.2024 р., представник позивача просить справу розглядати у їх відсутність, позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, у письмовій заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнала. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08 червня 2021 року, місце державної реєстрації: Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №46. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались: вони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Бажання підтримувати сімейні відносини позивач не має, про що зазначив у поданій суду заяві. Відповідачка проти заявленого позову про розірвання шлюбу не заперечила, про що вказала у поданій суду заяві. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved