Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача\~\~ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування. В поданій до суду заяві посилався на те, що 12.10.2020 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариство «Страхова група ТАС» був укладений договір добровільного страхування наземного (крім залізничного) транспорту № FА-00111389 (Правильне КАСКО), дія якого щороку продовжувалася та який діяв станом на 2022 рік. 22.02.2022 року сталася ДТП за участю автомобіля RENAULT MEGAN, д.н.з. [NUMBER] , 2003 року випуску, білого кольору, про настання якої 23.02.2022 року позивач повідомив відповідною заявою до АТ «СТ «ТАС». Внаслідок ДТП було пошкоджено лобове скло зазначеного ТЗ. Усно, в телефонному режимі позивачу наприкінці 2022 року було повідомлено про нарахування страхового відшкодування в розмірі 1621,12 грн. Позивач не погоджується з розміром страхового відшкодування, нарахованого відповідачем. Зазначає, що недоплачена сума страхового відшкодування становить 4412,02 грн. Тому просив суд стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 4412,02 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2023 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати в спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін. Заперечення проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні від сторін суду не надходили. Відповідач надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. 12.10.2020 між АТ «СГ«ТАС» (приватне) та Позивачем на підставі Закону України «Про страхування» (надалі - Закон) та Програми добровільного страхування транспортного засобу (надалі - Програма), укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту FА 00111389 (надалі - Договір), згідно якого застраховано автомобіль RENAULT MEGAN, д.н.з. [NUMBER] . За умовами Договору: страхувальник - [PERSON] , вигодонабувач - ТОВ «Автокредит Плюс»; страхова сума ЗТЗ становить 118000 грн. Згідно пп. 13.10.2.2. пп. 13.10.2. п. 13.10. Договору: виплата страхового відшкодування здійснюється готівкою через касу банку безготівковим перерахунком на рахунок Страхувальника/Вигодонабувача/осіб, які мають право на страхове відшкодування по законодавству за умови надання документів, що підтверджують факт проведеного та оплаченого відновлювального ремонту ЗТЗ. У випадку ненадання таких документів страхове відшкодування перераховується двома частинами: перша частина - у розмірі 80% розрахованої суми страхового відшкодування, друга частина - у розмірі різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту ЗТЗ та першою (вже виплаченою) частиною страхового відшкодування - виключно після надання таких документів. Таким чином, згідно умов договору в разі не надання документів, що підтверджують факт проведеного ремонту страхове відшкодування виплачується в розмірі 80%. Виходячи з вищенаведеного, страхове відшкодування розраховано та виплачено в розмірі 1301,49 грн. АТ «СТ «ТАС» (приватне) належним чином та в повному обсязі у відповідності до умов Договору виконало зобов`язання за Договором добровільного страхування наземного транспорту FА 00111389. Звіт про оцінку майна А 05/05 від 29.05.2023 СОД [PERSON] не може бути взятий до розрахунку. Тому відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до АТ «СТ «ТАС» (приватне) (а.с.133-134). Не погодившись з відзивом на позов, позивач надав відповідь на відзив, у якій просив суд не приймати доводи, наведені відповідачем у відзиві, врахувати доводи, викладені у відповіді на відзив та задовольнити позов в повному обсязі (а.с.198-199). Ухвалою суду\~від 22\~серпня 2023\~року за\~клопотанням позивача\~витребувано докази,\~а саме:\~ належним чином завірену копію страхової справи, що була заведена на виконання умов страхування наземного (крім залізничного) транспорту № FA-00111389 (правильне КАСКО) від 12.10.2020 року, в тому числі акт оцінки страхового випадку та завірену копію ремонтної калькуляції, в якій було визначено розмір страхового відшкодування в сумі 1621,12 грн. З іншими заявами по суті справи або клопотаннями сторони до суду не звертались. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2020 між АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FА 00111389, згідно якого застраховано автомобіль RENAULT MEGAN д.н.з. [NUMBER] . Згідно вказаного договору страхувальником є [PERSON] , вигодонабувачем - ТОВ «Автокредит Плюс», застрахований транспортний засіб - RENAULT MEGAN д.н.з. [NUMBER] ; страхова сума - 118000 грн., при пошкодженні автомобіля, в тому числі скляних елементів, франшиза 0%, при незаконному заволодінні 5%. Також договором передбачено, що розрахунок страхового відшкодування здійснюється згідно калькуляції страховика, з врахуванням зносу транспортного засобу (а.с. 15-16). Як вбачається з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу RENAULT MEGAN, д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ «Автокредит Плюс» (а.с.180). 12 жовтня 2020 року [PERSON] , що діє як лізингоодержувач, підписав заяву про приєднання до публічного договору №АРМК0000000001141137, відповідно до якого лізингодавцем є ТОВ «Автокредит Плюс», предметом лізингу є автомобіль RENAULT MEGAN, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , що за специфікацією та актом прийому передачі від 17 жовтня 2020 року передано позивачу [PERSON] (а.с. 17-21). Згідно повідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду, що трапилася 22 лютого 2022 року, відповідачем ПрАТ «СГ «ТАС» 03 липня 2023 року складено страховий акт №12701/01/923, яким визначено розмір страхового відшкодування у розмірі 1301,49 грн. (а.с.149). Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування, матеріальний збиток згідно калькуляції №05136_01 від 03.04.2023 визначено у розмірі 2004,28 грн. (а.с. 149, зворот). Згідно змісту ремонтної калькуляції, вартість запасних частин, що ремонтуються заміною, визначена у розмірі 4476,12 грн., вартість робіт 600,00 грн., а всього вартість ремонту 5076,12 грн. Вирахування зношення запасних частин становить 3071,85 грн., а сума збитку з врахуванням фізичного зносу 2004,27 грн. (а.с. 152-153). Платіжною інструкцією від 04 липня 2023 року №347182 підтверджується факт перерахування позивачу страхового відшкодування у розмірі 1301,49 грн. згідно договору № FА 00111389 від 12.10.2020 року (а.с. 135). Не погодившись з даною сумою страхового відшкодування, позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] , яким 22 травня 2023 року оглянуто транспортний засіб RENAULT MEGAN, д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту ФОП [PERSON] від 29 травня 2023 року вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, з урахуванням ПДВ становить 9487 грн. Вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу 5707 грн. (а.с. 73-108). Відповідно до ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Як передбачено ст. 1 Закону України «Про страхування» в редакції, що діяла на час укладення сторонами договору страхування, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно статті 16 вказаного Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як передбачено ст. 25 Закону України «Про страхування» в редакції на час укладення договору страхування сторонами, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком. Крім норм чинного законодавства правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються умовами договору № FА 00111389 від 12.10.2020 року. Як передбачено пунктом 2.4. вказаного договору, страхове відшкодування виплачується з врахуванням зносу на підставі калькуляції страховика. Як встановлено судом, відповідачем проведена виплата страхового відшкодування, обрахованого на підставі ремонтної калькуляції страховика №05136_01 від 03 квітня 2023 року, складеної представником страховика (а.с.152-153). Використання страховиком при розрахунку страхового відшкодування ремонтної калькуляції страховика в повній мірі відповідає вимогам п. 2.3. договору № FА 00111389 від 12.10.2020 року Але відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами підстав для обрахування наведеного вище розміру страхового відшкодування, зокрема, підстав для застосування коефіцієнту пропорційності (КП), виплати суми страхового відшкодування у розмірі 80% відсотків, тощо. У відзиві та у листах на адресу позивача відповідач посилається на п. 13.3.1, 13.10.2.2., 13.10.2, 13.10 Договору, які зокрема передбачають, що виплата страхового відшкодування здійснюється готівкою через касу банку безготівковим перерахунком на рахунок Страхувальника/Вигодонабувача/осіб, які мають право на страхове відшкодування по законодавству за умови надання документів, що підтверджують факт проведеного та оплаченого відновлювального ремонту ЗТЗ. У випадку ненадання таких документів страхове відшкодування перераховується двома частинами: перша частина - у розмірі 80% розрахованої суми страхового відшкодування, друга частина - у розмірі різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту ЗТЗ та першою (вже виплаченою) частиною страхового відшкодування - виключно після надання таких документів. Але ні позивачем, ні відповідачем до матеріалів справи не додано копії договору, який би містив зазначені умови договору. Згідно ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача про безпідставне заниження розміру страхового відшкодування. Не погоджуючись з розміром відшкодування, позивач посилається на звіт про оцінку майна А 05/05, складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , яким визначено вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля RENAULT MEGAN, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 5707 грн. При цьому без врахування зносу вартість відновлювального ремонту визначена у розмірі 9487 грн. (а.с. 73 108). З наведеного вбачається, що розмір страхового відшкодування, розрахований відповідачем, є значно меншим, ніж розмір збитку, обрахований згідно звіту ФОП [PERSON] . Розмір збитку, визначений вказаним звітом ФОП [PERSON] А 05/05, в цілому відповідає даним рахунку №0000031895 від 31 січня 2023 року, виданого ТОВ «Соллі Плюс Полтава», яке є офіційним дилером RENAULT в Полтаві і Полтавській області (а.с. 50). Суд критично оцінює посилання відповідача, наведені у відзиві, на те, що звіт ФОП [PERSON] А 05/05 від 29 травня 2023 року не може бути прийнято судом до уваги, оскільки він складений пізніше, ніж 10 днів з дня настання страхового випадку. При цьому як вбачається з ремонтної калькуляції страховика, вона складена 03 квітня 2023 року, тобто також поза межами 10-денного строку з дня настання страхового випадку (а.с. 152-153). Посилання відповідача на те, що згідно пп. 13.2.1 Договору вартість відновлювального ремонту розраховується виходячи з цін, що діяли на дату настання страхового випадку, або пізнішу дату, але в будь-якому разі не пізніше 10 календарних днів з дати настання страхового випадку, належними доказами не підтверджено. Як вже зазначав суд, залучений до матеріалів справи договір не містить наведеного пункту 13.2.1. Крім того, як вбачається з ремонтної калькуляції страховика, розмір збитку обраховано ним за цінами на запасні частини станом на 06 березня 2023 року. Звіт ФОП [PERSON] А 05/05 складено з використанням цін на запасні частини станом на 12 квітня 2023 року (а.с. 152, 103). Таким чином судом не встановлено підстав не приймати звіт ФОП [PERSON] А 05/05. В той же час суд приходить до висновку, що ремонтна калькуляція, яка складена страховиком, не відповдає таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України), оскільки складена за цінами на запасні частини, які явно є заниженими та не відповідають звичайним цінам на такі запасні частини. Тому, розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає за необхідне розмір недоплаченого страхового відшкодування, що має бути виплачено позивачу, обрахувати від розміру збитку, визначеного згідно звіту ФОП [PERSON] А 05/05 від 29 травня 2023 року: 5707 грн. ( розмір збитку) 1294,98 грн. (фактично виплачено позивачу а.с. 109) = 4412,02 грн. Як передбачено ч. 1 ст. 985 ЦК України в редакції, що діяла на час укладення сторонами договору страхування, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Згідно ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Згідно договору № FА 00111389 від 12.10.2020 року вигодонабувачем (третьою особою, на користь якої відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» мав виконати обов`язок) є ТОВ «Автокредит Плюс». ТОВ «Автокредит Плюс» на адресу ПрАТ «СГ «ТАС» надало повідомлення від 16.06.2022 за вих. №2022-06-16-100005769, у якому на підставі права вигодонабувача надало свою згоду перевести страхову виплату по авто марки RENAULT моделі MEGAN, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , на розсуд страхувальника [PERSON] . Також вказало, що претензій до Страхової компанії мати не буде (а.с. 195). Таким чином встановлено, що вигодо набувач ТОВ «Автокредит Плюс» відмовився від свого права вимоги за договором № FА 00111389 від 12.10.2020 року. Тому позивач, як страхувальник за договором № FА 00111389 від 12.10.2020 року має право вимагати виконання страховиком обов`язку з виплати страхового відшкодування на його користь. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування у розмірі 4412,02 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Позивач на підставі ст. 22 Закону України «Про судовий збір» при зверненні з даним позовом до суду судовий збір не сплатив. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача також складається з витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 4480 грн. (а.с. 72) та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., які він має понести згідно договору про надання правничої допомоги №01-15/03/23 від 15 березня 2023 року (а.с. 110-117). Відповідач звернувся до суду клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (Постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц). Вирішуючи питання щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу, суд звертає увагу на те, що спір між сторонами виник з страхових правовідносин. Судова практика у цій категорії справ є сталою, тому не викликає складнощів з підготовкою сторін до участі у справі. Вказана справа є справою незначної складності. Позивачем було заявлено лише вимогу про стягнення недоплаченого розміру страхового відшкодування. Ціна позову є незначною 4412,02 грн. З врахуванням вказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved