Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Новіков О.М. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 35280800:02:000:0209, площею 4,95 га, розташованої на території Суботцівської (до децентралізації Володимирівської) сільської ради Кропивницького (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №013578 належала [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Бабуся [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] та останнє її місце проживання було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , посвідчений секретарем Володимирівської сільської ради Знам`янського (нині Кропивницького) району Кіровоградської області Грібенніковою Л.О. та зареєстрований в реєстрі за №85. Вказаним заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 35280800:02:000:0209, площею 4,95 га, розташовану на території Володимирівської (нині Суботцівської) сільської ради Знам`янського (нині Кропивницького) району Кіровоградської області. [PERSON] 23.10.2020 уклала шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]». Після смерті [PERSON] її спадкоємцем за законом стала її донька [PERSON] , яка в свою чергу відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори, [PERSON] отримала роз`яснення щодо необхідності звернення до суду, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутній оригінал заповіту, посвідчений від імені [PERSON] 06.11.2012 Володимирівською сільскою радою Знам`янського району Кіровоградської області та зареєстрований в реєстрі за №86. [PERSON] пам`ятає час, коли [PERSON] склала на неї заповіт, оскільки вона особисто, разом зі своєю матір`ю [PERSON] , супроводжували [PERSON] до сільської ради, та були присутні під час підписання заповіту. Вказує, що іншого заповіту, крім того, що є в наявності, зареєстрованого в реєстрі за №85, [PERSON] не вчиняла. З огляду на викладене, до суду подана дана позовна заява. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Новіков О.М. подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу слухати за його та позивача відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій вирішення питання по суті справи залишив на розсуд суду, а розгляд справи просив проводити без участі представників сільської ради. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 35280800:02:000:0209, площею 4,95 га, розташованої на території Суботцівської (до децентралізації Володимирівської) сільської ради Кропивницького (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-КР №013578, виданим на підставі рішення сесії Володимирівської сільської ради народних депутатів від 24.04.2001 №140. За життя, 06.11.2012 [PERSON] склала заповіт, яким належну їй вищевказану земельну ділянку заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено секретарем Володимирівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та зареєстровано в реєстрі за №85. Згідно зі скороченим витягом зі свідоцтва про шлюб, [PERSON] , 23.10.2020 уклала шлюб та набула прізвище чоловіка «[PERSON]». [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено актовий запис №841. Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області заведено спадкову справу №24/2022. Своєю заявою [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після померлої матері - [PERSON] , як за законом, так і за заповітом, заповідальним розпорядженням, при їх наявності, а також від обов`язкової частки у спадщині. Надалі, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Суботцівської сільської Кропивницького району Кіровоградської області від 17.09.2022 №22413, [PERSON] з 23.10.2019 до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , одноосібно. Від імені померлої Володимирівською сільською радою 06.11.2012 за реєстровим номером 85 посвідчено заповіт. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 19.09.2023 №74004107, вбачається, що Володимирівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області 06.11.2012 посвідчено два заповіти, що зареєстровані в реєстрі за №85 та №86, які наразі є чинними. На адресу Суботцівської сільської ради 23.05.2022 та 10.06.2022 приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Іванюк Н.В., направлялися листи, з метою отримання дублікату заповіту, посвідченого 06.11.2012 Володимирівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за №86. У відповідь на вищевказані листи, Суботцівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області повідомлено нотаріуса про неможливість надати дублікат заповіту, посвідченого 06.11.2012 Володимирівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за №86, у зв`язку з відсутністю даного заповіту в архівних справах. Вказаний заповіт міг бути вилучений помилково посадовими особами Володимирівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. На виконання ухвал суду від 21.11.2023 та 27.12.2023 Суботцівською сільською радою надано суду наступні документи, а саме: витяг з реєстру нотаріальних дій Володимирівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, в якому є записи про посвідчення відповідальною посадовою особою 06.11.2012 заповітів від імені [PERSON] за реєстровими номерами 85 та 86; витяг з ЄДСР про реєстрацію вищевказаних заповітів; витяг з алфавітної книги обліку заповітів Володимирівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, з відмітками про реєстрації заповітів від імені [PERSON] за реєстровим номерами 85 та 86. Крім того зазначили, що Суботцівська сільська рада не може надати пояснення щодо місця знаходження оригіналу заповіту [PERSON] , посвідченого Володимирівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, зареєстрованого за реєстровим №86, оскільки він відсутній в архівних документах, переданих Суботцівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області, як і не мають можливості надати документи щодо скасування [PERSON] , посвідчених Володимирівською сільською радою заповітів 06.11.2012 за реєстраційними номерами 85 та 86 чи посвідчення нового заповіту, який відміняє чи змінює раніше посвідчені заповіти за реєстровими номерами 85 та 86 від 06.11.2012. За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1235 ЦК України передбачає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом, заповіти посвідчені 06.11.2012 Володимирівською (нині Суботцівською) сільською радою Знам`янського (нині Кропивницького) району Кіровоградської області, зареєстровані в реєстрі за №85 та №86 є чинними. Відомості про скасування заповіту, зареєстрованого за №85, чи одержання нового заповіту, який відміняє чи змінює його, відсутні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. Згідно витребуваної судом в нотаріальній конторі належним чином завіреної копії спадкової справи №24/2022, заведеної 01.04.2022 приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Іванюк Н.В., вбачається, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Абзаци 2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України в постанові № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та є спадкоємцем за заповітом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст.346 ЦК України, а тому згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. З огляду на викладене, враховуючи, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку, при цьому зробила розпорядження, яким право на спірну земельну ділянку заповіла позивачу, заповіт є чинним, а тому до позивача як спадкоємця за заповітом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, перейшло право власності на зазначену в заповіті земельну ділянку, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved