Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, де, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд: «Стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь позивача - [PERSON] . [INFO] суму матеріального збитку завданого ДТП яка сталась 03.02.2023 року, у вигляді пошкодження паркану у розмірі 7000 (сім тисяч гривень) 00 коп. Стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь позивача - [PERSON] , [INFO] суму матеріального збитку завданого ДТГІ яка сталась 03.02.2023 року, у вигляді пошкодження хвіртки у розмірі 2000 (дві тисячі гривень) 00 коп. \~ \~ \~ \~Стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь позивача - [PERSON] , [INFO] судові витрати.». В обґрунтування позову посилається на те, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . 03.02.2023 року о 02 годині 00 хвилин в її будинок врізався мікроавтобус Mercedes-Benz, д/н [NUMBER] . Коли позивач разом із чоловіком вийшли на вулицю, то побачили що мікроавтобус Mercedes-Benz, д/н [NUMBER] розбивши їх паркан в`їхав у будинок. Після чого вони викликали поліцію, які приїхали та склали два адміністративних матеріали відносно водія. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 178220, складеним 03.02.2023 року, 03.02.2023 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Миру у с. Петро-Михайлівка, [PERSON] керував автомобілем Mercedes-Benz, д/н [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 178219, складеним 03.02.2023 року, 03.02.2023 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Миру у с. Петро-Михайлівка, [PERSON] керував автомобілем Mercedes-Benz, д/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини, скоїв наїзд на перешкоду (паркан) по [ADDRESS] . Вина водія [PERSON] встановлена Вільнянським районним судом Запорізької області про що зазначено у постанові суду. Відповідно до постанови Вільнянського районного суду Запорізької області, [PERSON] , [INFO] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу нa користь держави у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Зазначена постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили. Позивач зазначає, що протиправними діями водія [PERSON] їй спричинено матеріальну шкоду яка полягає у руйнуванні паркану. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди було знищено та підлягає відновленню: плита- 9 шт. ціною 270 грн. усього на суму 2430, стовп на три плити 4 шт. - 270 грн. на загальну суму 1080,00 грн., щебінь 4 мішки вартістю 40.00 грн. на загальну вартість 160 грн, пісок 4 мішки вартістю 40 грн, на загальну вартість 160 грн., цемент 25кг/м400 2 мішки вартістю 135 грн. на загальну вартість 270 грн. доставка плит, стовпів та витратних- 700 грн. Також, відповідно до кошторису, вартість робіт по встановленню євро забору складає: встановлення стовпів 4 шт. 250 грн., на загальну вартість 1000.00 грн., демонтування старих плит 4 шт. вартістю 300 грн. загальною вартістю на 1200 грн., занесення (плит та стовпів) на об`єкт -10.00 грн.. занесення (сипучих матеріалів) на об`єкт 10 грн. загалом 2200 грн. Загальна вартість робіт та матеріалів вказаних у кошторисі, складає 7000 (сім тисяч гривень) 00 коп. Позивач посилається на те, що з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню вартість відновлювальних робіт паркану у розмірі 7000 (сім тисяч гривень) 00 коп. Крім того, в наслідок зазначеної ДТП, завдано шкоду й вхідній хвіртці на територію домоволодіння позивача, яку вона оцінює у 2000 (дві тисячі гривень). Позивач надала до суду заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений належним чином. За наявності умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставин. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 178220, складеним 03.02.2023 року, 03.02.2023 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Миру у с. Петро-Михайлівка, [PERSON] керував автомобілем Mercedes-Benz, д/н [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 178219, складеним 03.02.2023 року, 03.02.2023 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Миру у с. Петро-Михайлівка, [PERSON] керував автомобілем Mercedes-Benz, д/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини, скоїв наїзд на перешкоду (паркан) по [ADDRESS] . Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.02.2023 (Справа №314/493/23), [PERSON] , [INFO] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ч.3 ст. 77 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Позивачем в обґрунтування завданої шкоди надано кошторис, відповідно до розрахунку якого, вартість відновлювальних робіт паркану становить 7\~000,00 грн. Суд зауважує, що позивачем до суду не надано жодного доказу відносно обґрунтованості вартості відновлювальних робіт хвіртки у розмірі 2000 (дві тисячі гривень) 00 коп. З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині завданої шкоди та вартості відновлювальних робіт відносно паркану. Відносно доведеності обставин завданої шкоди та вартості відновлювальних робіт відносно хвіртки, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом наявності завданої матеріальної шкоди та вартості відновлювальних робіт відносно хвіртки. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині відшкодування завданої шкоди відносно пошкодження паркану.

Outcome: partial