Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В., в якому просить суд: 1) визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського МНО Остапенка Є.М.. № 31272 від 07.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" заборгованості у розмірі 18 708 грн 95 коп., таким що не підлягає виконанню; 2) стягнути з ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" на користь позивача витрати, зокрема по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги. В обґрунтування позову зазначено, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №31272 від 07.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" заборгованості у розмірі 18708 грн 95 коп. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за Кредитним договором № 2817292 від 11.09.2020.Позивач вважає, виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 16.11.2023 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 38043391, що здійснює приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, за виконавчим написом № 31272, що вчинений 07.05.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості у розмірі 18708 грн 95 коп. Ухвалою суду від 16.11.2023 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав клопотання з проханням проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача\~у судове\~засідання,\~ не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином.\~Подав клопотання\~згідно,\~якого просив\~проводити розгляд\~справи за\~його відсутності.\~Крім того,\~просив у\~задоволенні позову\~відмовити у\~повному обсязі\~та не\~стягувати витрати\~на правничу\~допомогу.\~На обгрунтуванн\~клопотання зазначив,\~що вартість юридичних послуг завищена, оскільки підготовка цієї справи до розгляду не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, справа не є складною, судова практика по цій категорії справ є сталою, процесуальні документи є шаблонними. Третя особа, яка належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, пояснень з приводу поданого позову до суду не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 07.05.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено Виконавчий напис № 31272 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" заборгованості у розмірі 18708 грн 95 коп. за Кредитним договором № 2817292 від 11.09.2020. 11.09.2020 між [PERSON] та ТОВ "Міолан", (який у подальшому відступив право вимоги ТОВ "ФК" Кредит-Капітал") укладено Кредитний договір. Вказаний договір нотаріально не посвідчений. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліком документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Частиною 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями\~постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662\~внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Судом встановлено, що приватний нотаріус під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису керувався п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2\~Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~на час його застосування, був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2\~статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 07.05.2021 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Отже, враховуючи, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус керувався не чинними положеннями нормативно-правового акту, при цьому матеріали справи не містять відомостей, що кредитний договір був посвідчений нотаріально, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь держави судовий збір за подачу позову у розмірі 1610,40 грн. та судовий збір за забезпечення позову у розмірі 805, 20 грн. Також, суд вирішує питання щодо заходів забезпечення позову відповідно до положення ч.7\~ст.158 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно\~ст.. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:\~\~1)складністю справита виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);\~\~2)часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг);\~\~3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;\~\~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною 8\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved