Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

04 травня 2023 року адвокат Сагайдак Денис Сергійович, який представляє інтереси позивача - [PERSON] , звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вимогою щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , призначення позивача опікуном над [PERSON] . В обґрунтування вимог позовної заяви, представник позивача зазначив, що малолітня [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Приблизно з 2017 року батьки [PERSON] проживають окремо. Протягом останніх п`яти років дитина постійно проживала за місцем реєстрації своєї бабусі - [PERSON] та перебувала на повному матеріальному утриманні свого батька. Мати самоусунулась від виконання своїх батьківський обов`язків щодо дитини: абсолютно та систематично не цікавиться її особистим життям та розвитком, її мріями, уподобаннями та планами на майбутнє, не телефонує їй; не надає дитині жодної матеріальної підтримки. [INFO] батько дитини - [PERSON] загинув, здійснюючи захист України від збройної агресії російської федерації. Бабусі дитини - [PERSON] , в силу свого похилого віку та задовільного стану здоров`я, важко забезпечити необхідний рівень підтримки онучці. Разом з цим, напротязі всього періоду перебування батька дитини в рядах ЗСУ, необхідну матеріальну та моральну підтримку дівчинці здійснював її рідний дядько - [PERSON] , [INFO] , з яким дівчинка знаходиться у дружніх теплих стосунках. Оскільки відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний стан та духовний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя, не забезпечує її харчуванням, медичним оглядом, не спілкується з дитиною, матеріально не утримує, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її доньки та призначити його опікуном над малолітньою [PERSON] . Ухвалою суду від 11.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання на 13.06.2023 року. Ухвалою суду від 08.01.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не надав. Представник позивача, адвокат Сагайдак Д.С., у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував та додатково пояснив суду, що позивач не бажає стягувати аліменти з відповідача. Відповідач, [PERSON] , до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними у праві матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив на позов, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду справи судом було встановлено та матеріалами справи підтверджено, що малолітня [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00027987771 від 30.09.2020 року. Матеріалами справи встановлено, що малолітня [PERSON] зареєстрована та постійно проживає разом зі своєю бабусею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру Криворізької територіальної громади №2023/002343443 від 20.03.2023 року та актом сусідів від 15.03.2023 року, посвідченого майстром ТОВ «УЮТ-2011». Згідно доданих до матеріалів справи характеристик закладу освіти - Криворізької гімназії №52 «Діалог» Криворізької міської ради, [PERSON] навчається в Криворізькій гімназії №52 «Діалог» з першого класу. За час навчання показала себе здібною та старанною ученицею. Має знання на достатньому рівні. До навчання ставиться з інтересом і відповідальністю. Дівчинка організована, охайна. З учителями та однокласниками ввічлива і тактовна. Вихованням дівчинки займався батько і бабуся. Мама дитини навчанням не займалась, не цікавилась. Дівчинка сумує за мамою, але остання, кроків на зустріч не робить: до себе не забирає, навчанням не цікавиться, не виховує. [INFO] батько дитини - [PERSON] , [INFO] загинув, здійснюючи захист України від збройної агресії російської федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 08.03.2023 року та сповіщення сім`ї, №Г/1196 від 06.03.2023 року. Згідно пояснень представника позивача, викладених у позовній заяві, на протязі всього періоду перебування [PERSON] в рядах ЗСУ, необхідну матеріальну та моральну підтримку дівчинці здійснював її рідний дядько - позивач, [PERSON] , [INFO] , з яким дівчинка знаходиться у дружніх теплих сімейних відносинах. Факт родинних відносин позивача та його померлого брата підтверджується свідоцтвами про їх народження, серія [NUMBER] та серія [NUMBER] . Враховуючи те, що бабусі [PERSON] , в силу її похилого віку та задовільного стану здоров`я, важко забезпечити необхідний рівень підтримки онучці, а саме: піклуватись про психологічний та фізичний стан дитини, матеріально забезпечувати дівчинку, позивач, з урахуванням необхідності забезпечення захисту інтересів малолітньої [PERSON] , звернувся до суду з цим позовом. В ході судового розгляду, за інформацією від представника позивача було встановлено, що відповідач абсолютно не цікавиться фізичним та духовним станом своєї дочки, матеріальної чи фізичної допомоги їй не надає, участі у вихованні дитини не приймає, бажання спілкування з дитиною не виявляє, жодним іншим чином не піклується долею дочки. Разом з тим, виконавчий комітет Покровської районної в місті ради у своєму висновку, що затверджений Рішенням Виконкому районної місті ради №384 від 24 липня 2023 року вважає недоцільним позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] . Згідно характеристики [PERSON] [INFO] , виданої 27.01.2024 року Криворізькою гімназією №52 «Діалог» КМР, дівчинка навчається у цьому закладі з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе старанною, здібною, активною, комунікабельною ученицею. Має навчальні досягнення на достатньому рівні. Загалом характеризується позитивно. Матір дівчинки, [PERSON] , батьківські збори не відвідує, успіхами доньки в навчанні не цікавиться. Зі змісту довідки КПНЗ «Центр дитячої та юнацької творчості «Дивосвіт» КМР, вих.№5 від 17.01.2024 року, вбачається що [PERSON] у супроводі бабусі - [PERSON] , відвідує заняття у художній студії «Палітра» з 01.09.2020 року по теперішній час. Нагороджена Дипломом за 4-е місце ХХХІІІ Міжнародного фестивалю дитячої творчості «Підводні фантазії - 2022». Виходячи з положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 3 цієї статті передбачено, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ст.164 Сімейного кодексу України. Згідно до цієї статті мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.15, п.16 Постанови від 30 березня 2007 року, №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтею 165 Сімейного кодексу України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. У зв`язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки, зокрема: не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не забезпечує її харчуванням, матеріальною підтримкою, медичним доглядом, належним чином не виховує дитину та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] .. Тому, захищаючи права та інтереси малолітньої дитини, відповідачку слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.6 ст.164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Крім того, суд вважає, що позовна вимога про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою племінницею, [PERSON] , [INFO] , яка залишилась без батьківського піклування, підлягає задоволенню з огляду на наступне. Нормами ст.167 СК України закріплено порядок щодо влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Зокрема у ч.2 та ч.3 зазначеної норми закріплено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно характеристик з місця проживання та місця роботи позивача, [PERSON] характеризується позитивно, зарекомендував себе як відповідальна, доброзичлива, працьовита людина, що підтверджується характеристикою з місця проживання позивача, підписаною його сусідами та характеристикою начальника Прокатного цеху №3 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Позивач має власну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в якій він зареєстрований та постійно проживає (підтверджується договором від 06.11.1998р.) та має у своїй власності іншу квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (підтверджується договором від 14.09.2022р.) Позивач має матеріальну можливість належним чином забезпечувати усім необхідним свою племінницю [PERSON] , так як він має постійний дохід у вигляді заробітної плати, що підтверджується довідкою про доходи, виданою ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг». Згідно ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно Висновку служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради №25 від 04.01.2024 року, позивач може виконувати обов`язки опікуна над племінницею, [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про призначення його опікуном над малолітньою [PERSON] , є обґрунтованими, оскільки в судовому засіданні встановлено, що останній піклується над племінницею, надає всю необхідну допомогу на її утримання, стежить за її вихованням, бажає бути її опікуном та не має перешкод, передбачених ст.212 СК України. Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 1073,60 грн. по сплаті судового збору, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved