Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд через свого представника адвоката Бітюра А.А. із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування вимог зазначив, що він проживає в квартирі [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] і він потерпає від насильства зі сторони [PERSON] з 2023 року. Поведінка сина негативно впливає на здоров`я та працездатність заявника. Щоденні скандали, сварки, образи та нанесення тілесних ушкоджень з боку [PERSON] , негативно впливають на здоров`я та самопочуття заявника, оскільки [PERSON] не контролює свої дії (вчинки). Заявник неодноразово звертався за захистом до правоохоронних органів, проте, це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. Так, [PERSON] , 15 серпня 2023 року близько 22 год. 23 хв. здійснив домашнє насильство відносно свого батька [PERSON] [INFO] та відповідно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 41211 від 15.08.2023 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Крім того, 24 жовтня 2023 року по зверненню гр. [PERSON] було внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України, за спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень своєму батьку [PERSON] . Наразі матеріали вказаного кримінального правопорушення перебувають на досудовому розслідуванні в Хустському РУП ГУНП в Закарпатській області. Також, 06.11.2023 року відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ 940861 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно свого батька [PERSON] . 15.08.2023 року, на підставі ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» виносився терміновий заборонний припис. [PERSON] вчиняє насильство щодо заявника протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після рішення суду він і надалі погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Зважаючи на це, заявник переконаний, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо нього, а також настання тяжких наслідків для його здоров`я є дуже високою, і тому він звернувся до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильст В судове засідання представник заявника [PERSON] надіслав заяву про розгляд справи у їх із заявником відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. В судовому засіданні встановлено, що заявник проживає разом з своїм [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом про встановлення факту проживання від 08.12.2023 року. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 07.08.1979 року. Вбачається, що [PERSON] неодноразово звертався до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області із заявами щодо вчинення відносно нього його сином домашнього насильства. З постанови Хустського районного суду №309/3974/23 від 24.08.2023 встановлено, що\~\~ 15.08.2023 року близько 22 год. 30 хв. [PERSON] , знаходячись за місцем свого проживання по [ADDRESS] , вчинив психологічне насильство відносно свого батька [PERSON] , а саме: голосно кричав, виражався нецензурними словами в його адресу та погрожував. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] в якій він визнає свою вину у вчиненні даного правопорушення і за наслідками розгляду справи, визнаний судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КупАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 24 жовтня 2023 року відомості по зверненню [PERSON] , [INFO] , сектором дізнання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області було внесено до ЄРДР за №12023078050000292 за ч.1 ст.125 КК України. 06.11.2023 року відносно [PERSON] було складено протокол серії ВАВ 940861 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно свого батька [PERSON] 15.08.2023 року Хустським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області, відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис, де постраждалою особою є заявник. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Пунктом 2 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що домашнє насильство з боку [PERSON] по відношенню до [PERSON] носить постійний та регулярний характер. Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо свого батька [PERSON] за місцем їх проживання. Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними. Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, - заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче менше 300 метрів до [PERSON] в місці його проживання (перебування), роботи та інших місцях його знаходження, заборонити\~ [PERSON] вести з [PERSON] телефонні переговори, надсилати смс та інші повідомлення, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто, заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) із постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним.\~ З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] . Враховуючи вимоги ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved