Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

22 грудня 2023 року до суду звернулася представник позивача адвокат Мух К.Б. із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 642/4276/23 та стягнути з Фонду державного майна України та Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства на користь [PERSON] витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом справи в розмірі 10000 грн. з кожного відповідача. В обґрунтування заяви представник вказує, що при постановленні рішення судом не вирішено питання розподілу судових витрат, що полягають в наданні правничої допомоги адвокатом позивачу по справі [PERSON] в розмірі 20 000 грн. Також вказала, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2023 року у справі №642/4276/23 [PERSON] до Фонду державного майна України, Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичне підприємства, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час затримки при розрахунку задоволено. Враховуючи викладене, просила задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення. У судове засідання представник позивача та сам позивач не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутністю позивача та його представника. Належним чином повідомлені відповідачі не з`явилися. Про причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне. Так, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2023 року у справі №642/4276/23 [PERSON] до Фонду державного майна України, Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичне підприємства, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час затримки при розрахунку - задоволено. Визнано припиненими трудові відносини між [PERSON] та Фондом державного майна України з 28 квітня 2023 року у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади директора Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з розділу: «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо», відомості про [PERSON] як керівника Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Стягнуто з Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні у розмірі 109 494 грн. 39 коп. (сто дев`ять тисяч чотириста дев`яносто чотири гривні 39 копійок). Стягнуто з Фонду державного майна України на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1610 грн 40 коп. (одна тисяча шістсот десять гривень сорок копійок). Стягнуто з Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1610 грн 40 коп. (одна тисяча шістсот десять гривень сорок копійок). До закінчення судових дебатів представником позивача - адвокатом Мух К.Б. було здійснено заяву про вирішення питання про судові витрати та заявлено, що докази понесених судових витрат до суду будуть надані в межах п`ятиденного строку після проголошення рішення суду. 22 грудня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн., в межах строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2023 року у справі №642/4276/23 прийнято до розгляду заяву адвоката Мух К.Б. про ухвалення додаткового рішення у справі. Вирішуючи вимоги представника позивача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України). Частиною 1 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Як убачається з матеріалів справи, за змістом позовної заяви позивачем зазначено, що орієнтовний розрахунок вартості послуг адвоката складає приблизно 20 000,00 грн. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч.1-3 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2023 року у справі №642/4276/23 прийнято 18 грудня 2023 року. Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача звернулася 22 грудня 2023 року, тобто із дотриманням визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденного строку після ухвалення рішення. Судом встановлено, що представництво позивача у суді адвокат Мух К.Б. здійснювала на підставі договору №29Ч2023-ФО про надання правової та професійної правничої допомоги від 29 червня 2023 року. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: - договір №29Ч2023-ФО про надання правової та професійної правничої допомоги від 29 червня 2023 року; - додаток №1 до Договору №29Ч2023-ФО про надання правової та професійної правничої допомоги від 29 червня 2023 року; - доручення №1 про надання правової та професійної правничої допомоги до Договору №29Ч2023-ФО про надання правової та професійної правничої допомоги від 29 червня 2023 року; - звіт про надану правову та професійну правничу допомогу за дорученням №1 до Договору №29Ч2023-ФО про надання правової та професійної правничої допомоги від 29 червня 2023 року, відповідно до змісту якого остаточний розмір гонорару становить 20 000 грн.; - копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КР№000391 адвоката Мух К.Б.; - ордер на надання правничої допомоги адвоката Мух К.Б.; - копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1836 адвоката Прилипко Д.В.; - копію посвідчення помічника адвоката Щеглакова І.Е.; - копію наказу про прийняття на роботу Щеглакова І.Е.. До заяви про ухвалення додаткового рішення у справі представником позивача також надано докази направлення заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Відповідно до п.1.1 договору №29Ч2023-ФО про надання правової та професійної правничої допомоги від 29 червня 2023 року на умовах, визначених цим Договором Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати Клієнтові комплексну правову та професійну правничу допомогу з усіх питань юридичного характеру Клієнта, включаючи захист, представництво або надати інші види правової та професійної правничої допомоги необхідні Клієнту, незалежно від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права (надалі за текстом правова та професійна правнича допомога). Клієнт може надати Адвокатському об`єднанню Доручення про надання окремих видів правової та професійної правничої допомоги, які не суперечитимуть нормам чинного законодавства України, що оформлюється письмовим Дорученням про надання правової та професійної правничої допомоги або додатковою угодою до Договору, які є його невід`ємною частиною (п.1.6 договору). Умовами п.2.4.15 договору передбачено право залучати до надання правової та професійної правничої допомоги помічників Адвоката, інших адвокатів, фахівців та спеціалістів, доручати помічникам адвокатів та юристам, які перебувають у трудових відносинах з Адвокатом, але не мають статусу адвоката, надання Клієнту послуг та окремих видів правової (правничої) допомоги (або виконання окремих доручень). Адвокат має право залучати для виконання окремих дій, у зв`язку із виконанням доручення, помічників, стажистів, інших осіб, що мають необхідні спеціальні знання для їх виконання (п.2.6 договору). Відповідно до п.4.2 договору порядок та спосіб визначення (обчислення) гонорару, порядок його оплати, умови повернення гонорару встановлюються цим договором і визначаються у письмових дорученнях. Сторони домовились, що за надання правової та професійної правничої допомоги клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду у формі гонорару, розмір якого визначається сторонами, зокрема, у фіксованому розмірі, зазначеному в дорученні (п.4.3.1 договору). Згідно з п.4.4 договору спосіб визначення розміру гонорару, що застосовується щодо кожного окремого доручення, а також строки та порядок виплати гонорару сторони зазначають у відповідному дорученні. Строк та порядок оплати гонорару за надану правову та професійну правничу допомогу встановлюється письмовим доручення до договору (п.4.8 договору). Пунктом 4.11 договору сторони погодили, що протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту закінчення надання правової та професійної правничої допомоги в обсягах визначених відповідним Дорученням, якщо інші строки не визначені в самому Дорученні або іншому додатку до Договору, Адвокатське об`єднання складає та передає Клієнту у порядку передбаченому п.4.13 Договору Звіт про виконання договору про надання правової та професійної правничої допомоги у формі Звіту про надану правову та професійну правничу допомогу щодо відповідного доручення який, зокрема, має містити: Детальний опис наданої правової та професійної правничої допомоги, в межах виконання даного Договору та письмового Доручення (зокрема але не виключно, про аналіз документів та законодавства, збір доказів, підбір правових позицій, складання позовної заяви та інших заяв по суті справи, заяв та клопотань з процесуальних питань у тому числі опис роботи, що була виконана чи підготовлена до виконання, зазначення про участь у судових засіданнях, складання апеляційних та/або касаційних скарг тощо); Остаточний розрахунок розміру гонорару. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2023 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором або до моменту його розірвання (п.5.1 договору). За умовами п.7.1 договору для надання правової та професійної правничої допомоги клієнту Адвокатське об`єднання призначає з числа своїх учасників (або з числа адвокатів, з якими укладено відповідні договори) адвоката або групу адвокатів, які безпосередньо забезпечують надання клієнтові правової та професійної правничої допомоги. Адвокатське об`єднання має право доручати надання клієнту окремих видів допомоги (або виконання окремих доручень) помічникам адвокатів та юристам, які перебувають у трудових відносинах з Адвокатським об`єднанням, але не мають статусу адвоката. Додаткові угоди та додатки до цього договору, у тому числі письмові доручення клієнта, є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (за наявності). У додатку №1 від 29.06.2023 до договору сторони зазначили істотні умови, що впливатимуть на розмір гонорару за надання правової та професійної правничої допомоги, а саме ставки погодинної оплати послуг Адвокатського об`єднання та спосіб визначення коефіцієнту складності справи з урахуванням погоджених критеріїв оцінки складності тощо. У дорученні на надання правової та професійної правничої допомоги №1 від 29.06.2023 сторони узгодили, що предметом даного доручення є надання правової та професійної правничої допомоги (далі також «послуги») пов`язаної із представництвом інтересів Клієнта у судовій справі (надалі також «справа»), яка розглядатиметься в порядку цивільного судочинства у суді першої інстанції у зв`язку із захистом прав та інтересів як позивача у спорі, який стосується визнання трудових відносин [PERSON] припиненими та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У пункті «В» Доручення зазначено, що сторони, на виконання п.4.3 Розділу 4 Договору, узгодили спосіб визначення розміру гонорару, погодивши до даного Доручення, що винагорода у формі гонорару за надання правової та професійної правничої допомоги, враховуючи складність необхідних Клієнту видів послуг, буде сплачена Клієнтом у фіксованому розмірі 20 000 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) в порядку передбаченому Дорученням, що не позбавляє Адвокатське об`єднання обов`язку у порядку визначеному Договором після закінчення надання послуг, надати Клієнту Акт приймання-передачі наданої правової та професійної правничої допомоги. Пунктом 6 доручення сторони погодили орієнтовний перелік послуг, які необхідно надати в рамках виконання доручення. У п.8 доручення Сторони досягли домовленості про те, що Клієнт здійснює остаточний розрахунок за правову та професійну правничу допомогу, надану йому в рамках цього Доручення, протягом тридцяти днів з дня набрання судовим рішенням суду першої інстанції законної сили. Як убачається зі змісту Звіту, остаточний розмір гонорару згідно визначеного у дорученні способу визначення гонорару 20000,00 грн. Звіт містить підпис [PERSON] у графі «ПОГОДЖУЮ». У звіті, разом з іншим, зазначено, що погодженням даного звіту Клієнт підтверджує належне надання послуг чи підготовлених до виконання робіт, належного інформування про хід виконання Доручення, а також відсутність претензій до якості, обсягу наданої Адвокатським об`єднанням правової та професійної правничої допомоги чи підготовленої до виконання роботи, а також відсутність майнових претензій стосовно виконання зобов`язань призначеним Адвокатським об`єднанням Адвокатом. Враховуючи, що у звіті зазначено конкретні види послуг, надані адвокатами (помічником адвоката) позивачу, та їх вартість, приймаючи до уваги погодження таких послуг [PERSON] , суд вважає такий звіт належним доказом прийняття клієнтом (позивачем) наданих Адвокатським об`єднанням послуг. Згідно з приписами ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 30 означеного Закону унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи. Такі ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 01.09.2023 у справі №924/232/22, від 15.08.2023 у справі №910/4631/22 та від 19.01.2022 у справі №910/789/21, а також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №910/9916/17. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.22.2022 у справі №922/1964/21. Суд зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.22.2022 у справі №922/1964/21. Отже, як установлено судом, позивачу дійсно надавалась професійна правнича допомога згідно з умовами укладеного договору. Надані представником позивача докази в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Подібна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 27.09.2023 у справі №904/1711/22, від 01.11.2023 у справі №910/12597/22, від 06.12.2023 у справі №905/493/22. При вирішенні\~питання про\~стягнення витрат\~за правничу\~допомогу суд\~враховує складність\~справи,\~обсяг наданої\~правничої допомоги\~адвокатом,\~участь представника\~позивача в\~судових засіданнях,\~їх кількість\~та час,\~підстави відкладення\~судових засідань,\~той факт,\~що судом\~повністю задоволені\~позовні вимоги\~та приходить\~до висновку\~щодо стягнення\~на користь\~позивача витрат\~на правничу\~допомогуу рівних частках з відповідачів. При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачі не зверталися. Представником Фонду державного майна України у відзиві на позовну заяву буду зазначено лише, що заявлений позивачем попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 20000 гривень не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, у розумінні приписів ст.. 137 ЦПК України. У цих твердженнях Фонду державного майна України не наведено аргументів, які могли би свідчити про неспівмірність витрат на правову допомогу. Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат у рівних частках з відповідачів, а саме по 10000 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved