Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

08.12.2023 позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 03.02.2023 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області було розірвано. Від даного шлюбу у них народились: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею - [PERSON] . Зазначає, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2023, було поставлено стягувати аліменти на утримання дочки та сина в розмірі 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] дочка [PERSON] досягла повноліття, однак на даний час вона є студенткою денної форми навчання в Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені Івана Франка, курс 2 факультету української та іноземної філології, спеціальності «014 Середня освіта. Українська мова і література», період навчання з 19.09.2022 року по 30.06.2026 року. З врахуванням викладених обставин, віку дитини, її потреб, наявність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача, вважає, що відповідач як батько, зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на її користь в розмірі 3000 грн. щомісячно до закінчення навчання та в строк до досягнення донькою 23- річного віку. 11.12.2023 суддею отримано відповідь №357106 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою від 11.12.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 15.01.2024, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвалою від 15.01.2024 судове засідання відкладалось, оскільки не закінчився строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву. Ухвали разом з позовною заявою та додатками надсилались відповідачу, однак останній такі не отримав, згідно відстеження з сайту «Укрпошти» поштовий конверт повернений до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення, зокрема, відповідача, про розгляд даної справи та вважає його належним чином повідомленим про порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а.с. 6. Відповідно витягів з реєстру територіальної громади від 24.04.2023 №2023/003190547, №2023/003191273 [PERSON] та [PERSON] проживають на [ADDRESS] , а.с.8-9. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/7475/22 від 03.02.2023 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття., а.с.10-12. Згідно довідки №575 від 29.11.2023 року [PERSON] дійсно навчається на другому курсі факультету української та іноземної філології Дрогобицького Державного педагогічного університету імені Івана Франка за спеціальністю «014 Середня освіта. Українська мова і література» (денна форма здобуття освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти). Фінансування її підготовки здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб. Термін навчання з 19.09.2022 до 30.06.2026., а.с.7. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тому, суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу (про обставини неможливості надавати утримання суд не повідомив). Враховуючи встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що [PERSON] , яка є донькою позивача та відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, навчається на денній формі навчання, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. В свою чергу відповідачем не подано будь-яких заперечень з приводу позовну не подано, не надано будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги взагалі, що розцінюється судом як мовчазна згода відповідача сплачувати аліменти повнолітній доньці на час її навчання у визначеному позивачкою розмірі. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до статті 200 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; також враховується можливість надання утримання другим з батьків та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved