Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернулася в суд з заявою, в якій просить ухвалити рішення суду, яким встановити факт належності їй правовстановлючого документу, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №025083. В обгрунтування поданої заяви, [PERSON] , зазначає, що на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 13.01.2003 №21 заявниці передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2,8557 га в межах згідно з планом, що розташована на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.02.2023 заявниці було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №025083, кадастровий номер 0520485400:01:001:0100, зареєстрований у Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №83. Проте, у вказаному державному акті не вірно вказано прізвище заявниці та замість вірного " [PERSON] " помилково зазначено " [PERSON] ". Вказані обставини перешкоджають [PERSON] вільно розпоряджатися своєю земельною ділянкою, що і стало причиною її звернення до суду, з даною заявою. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у його відсутність, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи, міський голова, Драган В.Г. , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що заявниці, [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №250083 належить земельна ділянка на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, розміром 2,8557 га, розташована на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Разом з тим, у вищевказаних державному акті було помилково записано прізвище заявниці « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Виходячи з цього, відомості зазначені у державному акті, не збігаються з паспортними даними заявниці, а тому правовстановлюючий документ не може відповідати дійсності та належності особі, котрій було їх видано з подальшими негативними наслідками правового характеру. Згідно копії паспорта громадянина України, виданого 05.07.2021., прізвище заявниці « [PERSON] » (а.с.5) Відповідно копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище заявниці « [PERSON] » (а.с.6) Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру прізвище заявниці " [PERSON] ".(а.с.7) Відповідно до договору оренди земельної ділянки №79, його сторонами є ТОВ "УСТЯНСЬКЕ" та заявниця, [PERSON] (а.с.11) За таких підстав, суд, приходить до висновку, що надані заявницею докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують належність правовстановлюючого документу заявниці, а розбіжність у написанні її прізвища, суд пов`язує з неуважністю осіб, які видавали документ. Оскільки, встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Outcome: approved