Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

В травні 2019 року року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, в якій просить скасувати арешти арешт накладені на майно, а саме: земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,086га, кадастровий номер:5122783200:02:001:0146, який накладено на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 11.11.2020 року у справі №2-4333/10, номер запису про обтяження №10616995 від 15.12.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.02.2008 року [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» уклали кредитний договір №2008-690/Ф03.14-22 за умовами якого відповідач отримав кошти у смі 280 000,00 дол. США. Також, 19.02.2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір, відповідно до якого в забезпечення виконання основного зобов`язання відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 199,5 кв.м., житловою площею 91.55 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,086га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5122783200:02:001:0146. У зв`язку із систематичним невиконанням боржником умов кредитного договору банк був вимушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, однак в процесі моніторингу Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що в реєстрі містяться відомості про арешт його майна, який порушує та обмежує цивільні права позивача на користування та розпорядження власністю. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.12.2020 року замінено сторону у цивільній справі №504/1899/19 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» його правонаступником акціонерним товариством «Альфа-Банк». Ухвалою Комінтернівського районного суду одеської області від 30.01.2024 року задоволено заяву представника позивача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» Матвійчука Михайла Зеноновича про зміну найменування сторони. Змінено назву позивача у цивільній справі №504/1899/19 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» га Акціонерне товариство «Сенс Банк». Позивач до суду не з`явився, представник позивача подав до канцелярії суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач до суду не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2008 року між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №2008-690/Ф03.14-22 за умовами якого відповідач отримав кошти у сумі 280 000,00 дол. США. Також, 19.02.2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Чос О.П., зареєстровано в реєстрі за номером 230, відповідно до якого в забезпечення виконання основного зобов`язання відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 199,5 кв.м., житловою площею 91.55 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,086га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5122783200:02:001:0146. Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку кадастровий номер: 5122783200:02:001:0146, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано обтяження 6621564 від 19.02.2008 року приватним нотаріусом Чос О.П. на підставі іпотечного договору, 230, від 19.02.2008 року, іпотекодержатель: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк». Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку кадастровий номер: 5122783200:02:001:0146, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано обтяження 10616995 від 15.12.2010 року о філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 2-4222/10 від 11.11.2010 року. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору . За змістом частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Положеннями частини 2 статті 3 Закону України «Про іпотеку» закріплено, що взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Отже, Аккціонерне товариство «Сенс Банк» на підставі іпотечного договору про від 19.02.2008 року є іпотекодержателем предмету іпотеки та позбавлений можливості здійснити звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку через те, що на предмет іпотеки в межах виконавчого провадження накладено арешт, тому це є підставою для зняття арешту із нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, оскільки іпотекодержатель має переважне та першочергове право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки і таке право підлягає захисту в тому числі і шляхом зняття арешту з предмету іпотеки, накладеного в забезпечення виконання вимог інших кредиторів, які не є іпотекодержателями. Окрім того, права та вимоги позивача, як іпотекодержателя, були зареєстровані за ним значно раніше, ніж накладено арешт, а тому право іпотекодержателя є пріоритетним відносно інших прав і ніяких перешкод у реалізації права позивача на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки не існує. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що збереження арешту на нерухоме майно обмежує права позивача (іпотекодержателя) щодо вільного розпорядження майном, а тому його право підлягає захисту шляхом зняття арешту нерухомого майна (предмет іпотеки). Згідно ч. 1 ст.81,89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, з`ясувавши права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, приймаючи до уваги, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його прав та інтересів, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1, 3, 33 ЦК України,

Outcome: approved