Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 18.12.2023 [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що 12.06.2021 року між сторонами зареєстровано шлюб. У період шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами не розірвано, проте на даний час вони не проживають однією сім`єю. Діти проживають разом з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дітей не надає та не бере участь у їх вихованні. Вимогами позовної заяви [PERSON] просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, а також аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Явка та позиція сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 08.02.2024 до суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовної вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, \~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило, відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується, до суду не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України,\~розглядає справу\~у судовому\~засіданні за\~відсутності позивача\~і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 12.06.2021 року Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.10). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін є діти [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] (а.с.12). Мотиви та застосовані норми права. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.1,6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей\~141,\~180-182 Сімейного кодексу України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Враховуючи вищевикладене, оскільки діти проживають разом із матір`ю, аліменти підлягають стягненню на її користь. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи те, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей, спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений\~ст. 180 СК України, а також враховуючи вимоги\~ст.183 СК України\~та з\~урахуванням потреб\~дітей,\~можливостей відповідача,\~суд вважає,\~що позов\~слід задовольнити,\~стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. Згідно з ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що наявні всі підстави для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі у відповідності до ст.141 ЦПК України суд зазначає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved