Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг теплопостачання за період з 01 березня 2021 року по 01 червня 2023 року в сумі 43 380 грн 66 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції в розмірі 348 грн 39 коп. та 3 % річних в сумі 145 грн 02 коп. коп. Всього просив стягнути 43 874 грн 07 коп. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2023 року відкрито провадження у справі. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзиву на позов відповідачі не надали. Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Про причини неявки не повідомили. Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . При цьому одна сторона - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" надавала другій стороні [PERSON] , [PERSON] , як споживачам послуг за адресою: [ADDRESS] , послуги з теплопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялися. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідачі мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідачі у період з 01 березня 2021 року по 01 червня 2023 року отримані послуги в повному обсязі не оплатили. У зв`язку з цим за період з 01 березня 2021 року по 01 червня 2023 року виникла заборгованість в сумі 43 380 грн 66 коп. коп. за одержані ними послуги теплопостачання. Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до затверджених тарифів. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. За період з 01 березня 2021 року по 01 червня 2023 року борг відповідачів за послуги теплопостачання становить 43 380 грн 66 коп. Інфляційні втрати підприємства у зв`язку з порушенням строків оплати послуг за цей період становлять 348 грн 39 коп., 3% річних 145 грн 02 коп. (а.с. 5-7). Всього заборгованість відповідачів з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за цей період становить 43 874 грн 07 коп. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 2684 грн. 00 коп. на відшкодування судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved