Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 17.01.2024 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.01.2024 року розподілена судді Шевчук В.М. У позовній заяві представник позивачки [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] , як спадкоємиці першої черги за законом, право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Золотий колос», розміром 1,22 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0246397, який видано на ім`я [PERSON] 12.06.1997 року на підставі розпорядження голови Заліщицької районної державної адміністрації від 07.02.1997 року №45, після смерті [INFO] [PERSON] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно позивачка [PERSON] не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду. Представник відповідача Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області позовні вимоги визнав у повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області у підготовче судове засідання не з`явився, однак від міського голови до суду надійшла заява, в якій він просить цивільну справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд їх задоволити. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 18.01.2024 року суддя Шевчук В.М. відкрила провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно даних\~паспорта громадянина\~України серії\~ [NUMBER] \~від 15.06.2016\~року,\~виданого Заліщицьким\~РС УДМС\~України в\~Тернопільській області,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.09.2002 року [PERSON] померла [INFO] у віці 90 років, про що 22.09.2002 року виконкомом Дуплиської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис №6. Заповітом від 01.10.1998 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Дуплиської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області 01.10.1998 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: "все майно, де б воно не знаходилось з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належить мені на день смерті, за законом заповідаю своєму внукові [PERSON] ". Згідно з довідкою, виданою Дуплиським старостинським округом Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області №19-15/17-68 від 23.11.2023 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1925 року і до дня смерті. На день смерті [PERSON] з нею проживали: внук [PERSON] [INFO] , помер [INFO] ; внука [PERSON] 1966 року народження; правнук [PERSON] - 1990 року народження; правнук [PERSON] 1990 року народження; правнук [PERSON] 1987 року народження, помер [INFO] . На момент смерті спадкодавець у зареєстрованому шлюбі не перебувала. За наявними відомостями [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Дуплиської сільської ради Заліщицького району Тернопілської області Вейван М.Я. 01.10.1998 року за реєстровим №55, який на даний час не змінено і не скасовано. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.09.2022 року [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років, про що 01.09.2022 року Заліщицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському району Тернопілсьької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №261. Згідно з довідкою виданою Дуплиським старостинським округом Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області №19-15/17-3 від 15.01.2024 року [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1969 року і до дня смерті. На день смерті [PERSON] з ним проживали: дружина [PERSON] 1966 року народження. На момент смерті спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.10.1986 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 11.10.1986 року у Дзвиняцькій сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, про що 11.10.1986 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №7. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Листом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 25.09.2023 року №Ш-249/0-273/6-23 повідомлено про те, що відповідно записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Заліщицькою районною державною адміністрацією по селянській спілці «Золотий колос» на території Дзвиняцької та Дуплиської сільських рад громадянці [PERSON] 12.06.1997 року на підставі розпорядження голови Заліщицької районної державної адміністрації від 07.02.1997 року №45 видано сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 1,22 умовних кадастрових гектарів (серії ТР №0246397), про що зроблено запис за №18615. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у селянській спілці «Золотий колос», розміром 1,22 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Дзвиняцької та Дуплиської сільських рад Заліщицького району Тернопільської області, та належала [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ТР №0246397, виданого на підставі рішення Заліщицької райдержадміністрації №45 від 12.06.1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №18615. [PERSON] у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживав разом із спадкодавицею на момент її смерті. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] та такою, що прийняла у встановлений законом строк спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті. 19.11.2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Ткачука С.О. задля оформлення спадкових прав на майно після смерті чоловіка [PERSON] , який був єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , але на майно, яке належало їй не оформив своїх спадкових прав. Листом приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Ткачук С.С. №436/02-14 від 19.11.2023 року повідомлено [PERSON] про те, що документів, які підтверджують право [PERSON] на спадкове майно не надано, а тому пропонує для вирішення спору з метою оформлення права власності на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] звернутися до суду, відтак визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення права на спадкове майно у нотаріальному порядку. V. Оцінка суду Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою . Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України сдкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Належно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено пра вових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. При цьому, у своїй постанові по справі №570/997/19 від 16.06.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.392 ЦПК України право власності на майно може бути визнано судом також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову представником відповідача Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні його спадкових справ, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка [PERSON] , будучи єдиною спадкоємицею першої черги за законом та за відсутності інших спадкоємців за заповітом, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини земельної частки (паю), що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0246397, який виданий на ім`я [PERSON] , після смерті її чоловіка [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] . VI. Щодо розподілу судових витрат Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не заявляє вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved