Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. 13.12.2023 року Луцьким міськрайонним судом ухвалено рішення та в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] відмовлено. 05.01.2024 року представник відповідача - адвокат Михайлюк А.Р. подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, з яких послуги правничої допомоги адвоката АО «Західноукраїнської правничої компанії» Саварин С.С. на загальну суму 9000 грн; послуги правничої допомоги адвоката АБ «Гресько та партнери» Греська В.В. на суму 5000 грн. та послуги правничої допомоги адвоката Михайлюк А.Р. на суму 5000 грн. з долученими доказами. У зв`язку з цим просить ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 19000 грн. В судовому засіданні представник відповідача підтримала заяву. Просила її задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заяву визнав частково. Суду пояснив, що вимога про стягнення 19000 грн. на правову допомогу не підлягає до задоволення, так як його вини немає в тому, що відповідачка за весь час слухання справи змінювала адвокатів. Однак не заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. за надані послуги адвокатом Михайлюк А.Р. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Розглядаючи подану представником відповідача заяву, суд вважає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з фактично наданих послуг та виконаних робіт, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.12.2023 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування відмовлено. У відзиві на позовну заяву [PERSON] в разі відмови у задоволенні позову просила стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу та зазначила їх розмір в сумі 10000 грн. За правилами, передбаченими ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною1-3 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачка [PERSON] укладала договори про надання правової допомоги з трьома адвокатами, а саме: 30.08.2022 року між [PERSON] та адвокатом АО «Західноукраїнської правничої компанії» Саварин С.С. було укладено договір про правничу допомогу та надано додаткову угоду з вартістю наданих послуг, однак з матеріалів справи вбачається, що адвокат Саварин С.С. фактично надала послуги щодо підготовки відзиву на позовну заяву, готувала письмові заяви та клопотання і приймала участь в одному судовому засіданні. На підставі чого, суд з врахуванням договору наданого стороною, задовільняє 1500 грн. за фактично надані послуги адвокатом. 27.04.2023 року між [PERSON] та адвокатським бюро «Гресько та партнери» в особі керівника Греська В.В. було укладено договір про надання правової договори та надано додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 26.05.2023 року, акт-приймання передачі послуг від 26.05.2023 року, однак фактично послуги адвокатом надані не були, оскільки робота зазначена в договорі та в акті ним фактично не виконувалась. 31.05.2023 року між [PERSON] та адвокатом Михайлюк А.Р. було укладено договір про надання правової допомоги, акт прийняття-передачі наданих послуг та розписка про отримання коштів за договором на суму 5000 грн. Отже, враховуючи думку [PERSON] який не заперечував щодо відшкодування витрат на правову допомог адвокату Мизхайлюк А.Р., а також з урахуванням фактично наданих послуг адвокатами та виконанням робіт, виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку, що заявлений розмір підлягає до задоволення в розмірі 6500 грн.

Outcome: approved