Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

У січні 2024 року позивач [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Козирєвої А.В., звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] в с. Євгенівка Баштанського (колишнього Снігурівського) району Миколаївської області помер брат позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,09 га та 1,54 га, що розташовані на території Снігурівської міської ради (колишньої Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області). За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого належні йому земельні ділянки заповідав позивачу. Однак, за звернення до нотаріальної контори, останньому відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає поважними причини такого пропуску посилаючись на те, що він є інвалідом з дитинства, з 31 травня 1996 року перебуває на Д - обліку у лікаря - психіатра у зв"язку з помірною розумовою відсталістю з поведінковими порушеннями. Писати, рахувати та читати не вміє, може тільки виконати підпис з 1-2 літер. Навичок роботи з документами та із захисту майнових та немайнових прав у державних, комунальних закладах, установах та організація позивач не мав, оскільки всім цим займалася його мати [PERSON] з якою він завжди проживав. Мати з 2012 року була прикута до ліжка внаслідок паралізації та [INFO] вона померла. Через психічну хворобу, яка впливає на когнітивні здібності, позивач не мав можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Крім того, з початком введення в Україні воєнного стану територія Снігурівської міської територіальної громади з березня по листопад 2022 року була окупована, на вказаній територіії велися активні бойові дії та вона до цього часу визначена як така, де можливе виникнення бойових дій. За відсутності у Снігурівці та громадах району світла, інтернету, транспортного сполучення, нотаріуси одразу після звільнення та з початку 2023 року тривалий час не працювали. Враховуючи викладене, позивач просить визнати причини пропуску ним визначеного законом строку для подання заяви на прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . У підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник позивача - адвокат Козирєва А.В. у поданій заяві просила про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує. Представник відповідача згідно з поданою заявою також просив справу розглядати у відсутність представника Снігурівської міської ради, позовні вимоги позивача визнають. Третя особа [PERSON] просив про розгляд справи без його участі. Заперечень щодо позовних вимог не має. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується наданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 29 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с. 9). За життя, 24 травня 2013 року [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким земельні ділянки площею 3,09 га та 1,54 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Василівської сільської ради Миколаївської області (яка на теперішній час є територією Снігурівської міської ради), заповів позивачу [PERSON] (а.с. 6). Наявність спадкового нерухомого майна підтверджується відповідними правовстановлюючими документами, а саме державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 605293 та серії ЯГ № 60529 видані 27 квітня 2007 року на ім"я померлого (а.с. 7-8). За зверненням позивача до Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадкових прав за заповітом після смерті брата, 19 грудня 2023 року завідувачем держнотконторою надано письмове роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв"язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для відповідного звернення (а.с. 5). На запит суду, Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області надано повідомлення від 24 січня 2024 року № 39/01-16 та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №75553492 від 24 січня 2024 року про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно довідки Василівського старостинського округу за вих. № 712 від 18 грудня 2023 року, померлий [PERSON] з 25 серпня 1989 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстрації місця проживання 27 жовтня 2013 року, як померлий. Разом з ним за вказаною адресою на момент його смерті була зареєстрована одна особа [PERSON] , яка не являється родичем (а.с. 10). Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав. В силу ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормою ч.ч. 1,2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - ст. 1270 ЦК України. Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи спір про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Верховний Суд у постанові від 30 липня 2020 року у справі № 172/888/18, зазначив, що вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доведення поважності пропущеного строку покладається на спадкоємця. Як на поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , позивач вказує на наявне у нього психічне захворювання, яка впливає на його когнітивні здібності. З дослідженийх судом матеріалів вбачається, що позивач є інвалідом з дитинства, перебуває на Д-обліку у лікаря-психіатра КНП "Снігурівської міської лікарні" Снігурівської міської ради з 31 травня 1996 року у зв"язку з помірною розумовою відсталістю з поведінковими порушеннями (а.с. 13). Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ-06 № 026472, 01 серпня 2008 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності з дитинства на строк до 01 лютого 2010 року (а.с. 15). Внаслідок повторного огляду МСЕК, 18 листопада 2014 року позивачу встановлено другу інвалідності з дитинства безстроково та діагностовано F-71.1 (а.с. 16). У відповідності до індивідуальних програм реабілітації інваліда № 485 від 05 грудня 2006 року, № 32 від 11 січня 2008 року, № 1496 від 29 листопада 2011 року, та 18 листопада 2014 року, позивач має обмеження щодо контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності, до навчання, до професійного навчання та здобуття освіти. Органом МСЕК рекомендовані види та форми реабілітаційних заходів такі, як психіатрична домога у вигляді амбулаторного та стаціонарного лікування, Д-нагляд психіатра 1 раз на 3 місяці, виконання простої практичної у звичному оточенні роботи (а.с.17-23). Відповідно до довідки Євгенівського ліцею Снігурівської міської ради Баштанського району Миколаївської області виданої 28 грудня 2023 року за № 02-03/02/-25 також вбачається, що [PERSON] з 01 вересня 1994 року по 03 лютого 2000 року навчався в Євгенівській ЗОШ І-ІІІ ступенів (п"ять років дублював 1 клас). 03 лютого 2000 року був відрахований у зв"язку з невідвідуванням занять у 1999/2000 н.р. (а.с. 12). Мати позивача [PERSON] , яка займалася захистом майнових та немайнових прав позивача, та з якою останній завжди проживав, померла [INFO] , на підтвердження чого надано свідоцтво про смерть (а.с. 14). Враховуючи вище наведені причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, які суд вважає поважними, враховуючи що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає, а відповідач Снігурівська міська рада позовні вимоги визнала повністю, від третьої особи [PERSON] заперечень щодо позовних вимог не надійшло, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог й визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У зв"язку з тим, що позивач є інвалідом ІІ групи та відповідно до п. 9 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved