Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС"\~звернулося до суду з даним позовом і в його обґрунтування зазначено,\~що 15.12.2021 року у с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київська сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2106», [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «GELLY CK», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.03.2022 року у справі про адміністративне порушення № 536/2189/21 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Крім того згідно протоколу про адміністративне правопорушення БЛ №371720 від 15.12.2021 [PERSON] керував транспортним засобом без посвідчення водія. На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР9739209. Власник пошкодженого автомобіля марки «GELLY CK», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дану заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля «GELLY CK», днз [NUMBER] , визнано страховим випадком на підставі акту огляду транспортного засобу від 20.12.2021, ремонтної калькуляції № 36123_13 від 28.12.2021, страхового акту № 03157/13/922 від 01.02.2022. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 23715, 00 грн., згідно платіжного доручення № 262345 від 18.04.2022 року. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова\~група "ТАС"\~суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 23715,00 грн. та сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відзиву, клопотань не надав. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом,\~15.12.2021 року о 15 годині 35 хвилин в селі Піщане по вулиці Київська, [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] при зузстрічному роз`їзді, об`їзджаючи перешкоду, не надав переваги у русі автомобілю Geely CK д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався назустріч. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9739209 (а.с.8). Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.03.2022 року по справі № 536/2189/22 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Власник автомобіля марки «Geely CK», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до позивача з з заявою про страхове відшкодування (а.с.10). Дану заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля «Geely CK», днз [NUMBER] , визнано страховим випадком на підставі від 20.12.2021, ремонтної калькуляції № 36123_13 від 28.12.2021, страхового акту № 03157/13/922 від 01.02.2022та розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.11-19). Позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику автомобіля марки ««Geely CK»» державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 23715, 00 грн., згідно платіжного доручення № 248060 від 02.02.2022 року (а.с.20). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.12.2021 року, завдано з вини відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу\~«ВАЗ 2106», державний номерний знак [NUMBER] ,\~була застрахована за полісом № № АР/9739209 в АТ "СГ "ТАС". Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу ( ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації ( ст. 993 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Розмежовує поняття «регрес» та «суброгація» і Верховний Суд у своїй Постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/9320/15-ц, та зазначає, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження безпідставності позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь ПАТ "Страхова група "ТАС" суму сплаченого страхового відшкодування, яка становить - 23715,00 грн. Крім того, згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 13.02.2023 року, номер документа квитанції 5352, при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved