Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з заявою до Запорізького районного суду Запорізької області, про встановлення факту батьківства після смерті батька дитини, заінтересована особа: Запорізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В обґрунтування заяви зазначає, що з травня 2021 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . У грудні 2021 року [PERSON] завагітніла від [PERSON] . У зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України, заявниця була вимушена тимчасово виїхати до Польщі, де народила дитину [PERSON] , [INFO] [PERSON] від початку воєнних дій був мобілізований до лав ЗСУ. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання під м. Бахмутом. За життя він визнав себе батьком дитини, однак у зв`язку з перебуванням заявниці в Польщі здійснити реєстрацію батьківства [PERSON] не встиг. Встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , стосовно їх малолітнього сина [PERSON] , заявнику необхідно для одержання виплат і надання пільг, передбачених чинним законодавством України. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим порядком вирішити питання встановлення факту батьківства неможливо, заявник просить встановити факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] . У зв`язку з викладеним, заявник була вимушена звернутися з зазначеною заявою до суду. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони до суду не з`явились, заяви про відкладення розгляду справи не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Актового запису про смерть № 2489 від 05.10.2022, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відомості про померлу особу внесено на підставі лікарського свідоцтва про смерть. Смерть спричинена ушкодженням внаслідок військових дій. Згідно скороченої копії свідоцтва про народження (завірений переклад з польської мови) [PERSON] , народився [INFO] у м. Познань Польща, вбачається, що в графі «батько» вказано « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Висновком експерта КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 2536-мг від 08.12.2023 підтверджено батьківство загиблого [PERSON] , відносно дитини [PERSON] , народженого [PERSON] , з ймовірністю не менше 99,99999%. У своїй заяві та під час судового розгляду заявниця вказувала, що із [PERSON] до його смерті проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, очікували народження спільного сина, що знайшло своє підтвердження у письмових матеріалах, досліджених у судовому засіданні, зокрема, матеріали справи містять роздруковану переписку з месенджеру Viber. Вказані обставини підтверджують доводи заявника, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження [PERSON] його батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121\~СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55\~СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.\~130\~СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved