Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

У жовтні 2023 року Виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . 09.10.2023 згідно з Актом відвідування родини, дитина була виявлена як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, а саме: незадовільні умови проживання, антисанітарія, брудні речі. У зв`язку з високим рівнем небезпеки дитини за місцем її мешкання, малолітнього [PERSON] , [INFO] , було відібрано від матері та передано до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР. Так, дитина залишена без батьківського піклування, у зв`язку з чим позивач просив суд: відібрати малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , у матері - [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , під опіку держави; стягнути з [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову. Ухвалою суду від 23.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.12.2023 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено судове засідання по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що на момент вилучення малолітнього [PERSON] , він перебував в небезпеці, був відсутній правильний раціон харчування, дитина не ходила до школи, а мама та бабуся перебували в нетверезому стані. Також зауважила, що за час розгляду справи зміни щодо облаштування відповідних умов для дитини та виконання батьківських обов`язків зі сторони матері відсутні. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, однак жодних письмових пояснень, доказів, клопотань або заяв до суду не надавала. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії Свідоцтва про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого 30.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 323 від 30.09.2014, матір`ю дитини є [PERSON] , батьком - [PERSON] . Згідно з копією листа Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.10.2023 № 816/32.4-30, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 09.10.2023 малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , була виявлена за місце свого проживання, а саме: [ADDRESS] , як така, що опинилися в складних життєвих обставинах, а саме: незадовільні умови проживання, антисанітарія, брудні речі, незадовільний стан здоров`я. Відповідно до копії Акту відвідування родини від 09.10.2023, мати та баба дитини повідомили, що випивають алкоголь близько трьох днів, були з ознаками сп`яніння. Помешкання, в якому проживає дитина, не пристосоване для її проживання, відсутня білизна, брудно в хаті, виявлені недопалки та стійкий запах від паління тютюну. Дитина з кашлем, має зовнішні ознаки недогляду, занедбаності, низький рівень гігієни, одягнута в брудний одяг. З копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 254858 від 09.10.2023, складеного відносно [PERSON] , вбачається пряме невиконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини та зловживання алкогольними напоями. Суд зауважує, що за результатами розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 13.11.2023 у справі 317/5775/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, визнано винуватою у вчиненні правопорушення, накладено стягнення у вигляді попередження. Згідно з копією Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 09.10.2023, встановлено рівень небезпеки дитини - «дуже небезпечно». Вжито захід для безпеки та захисту дитини - негайне відібрання дитини у батьків. На підставі Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 09.10.2023, виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області прийнято рішення «Про негайне відібрання дитини» від 09.10.2023 № 270. 09.10.2023 малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , поступила до Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради. На день подання позову - 16.10.2023 дитина знаходилась в КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР на обстеженні та лікуванні. Станом на 20.10.2023 дитина продовжувала лікування у інфекційному відділенні дітей старшого віку КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР з приводу гострого бронхіту. Станом на 03.11.2023 дитина знаходилась у педіатричному відділенні № 1 КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР, лікування не потребує. За період находження дитини у лікарні, у відділення один раз звернулась жінка, яка назвалась матір`ю дитини, принесла яблук 4 шт. та дитячі речі. На день прийняття рішення - 15.01.2024 малолітній [PERSON] влаштований до Притулку для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації. Відповідно до копії Акту відвідування родини від 01.11.2023, на момент обстеження житла відповідачки, в будинку безлад, антисанітарія, продукти харчування відсутні. Зі слів сусідів, [PERSON] зловживає алкогольними напоями майже кожного дня. Опалювальні матеріали для обігріву будинку відсутні. Відповідачка перебувала в нетверезому стані, нецензурно висловлювалась. Відтак, умови для проживання дитини вкрай несприятливі. На зауваження та рекомендації мати дитини не реагує. Відтак відповідачкою не створено умови для повернення дитини. Отже, мати [PERSON] не може виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не приділяє достатньої уваги до виховання та утримання свого малолітнього сина, не забезпечує нормальних умов для його проживання, навчання та розвитку, при цьому відповідач до останнього часу вживала алкогольні напої, залишення дитини з відповідачкою може призвести до тяжких наслідків, тому суд вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та передачу дитини під опіку держави. Вирішуючи питання про відібрання дитини, суд вважає за необхідне також вирішити питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, оскільки батьки, не звільняються від обов`язку утримувати дитину навіть у випадку позбавлення останніх батьківських прав чи відібрання у них дитини. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідачка [PERSON] є особою працездатною, здатна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а відтак достатнім буде визначити аліменти у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову - 16.10.2023 та до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, суд вважає позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання до суду позовної заява, яка містить одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, у розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved