Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

08.12.2023 року заявник [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи заяву тим, що на підставі рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області від 05 червня 2001 року №102/23 їй, [PERSON] , безкоштовно в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була передана земельна ділянка площею 3,00 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району. На підставі цього рішення було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р-І №475176, в якому невірно зазначили її ім`я « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Дані обставини позбавляють її можливості розпоряджатися своєї власністю в повному обсязі, а саме зареєструвати своє право власності, тому вона звертається з цією заявою. Заявник\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві просить провести розгляд справи у її відсутності (а.с.2). Представник заінтересованої особи староста с.Баннівка Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Генчев В., в судове засідання не прибув, надав відзив про визнання вимог [PERSON] , справу просить розглядати у відсутності представника сільської ради. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що \~заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судом встановлено, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03.04.2001 року, Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ім`я заявника значиться українською мовою « [PERSON] », а на другій сторінці паспорту російською мовою « [PERSON] », дата народження [INFO] (а.с.4). Зі свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 20.09.1969 року Баннівською сільською радою Болградського райбюро ЗАГС, мовою оригіналу російською « [PERSON] » народилася [INFO] , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис № 10 від 06.09.1969 року (а.с.6). У 1992 році [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, при цьому прізвище дружини змінилося після реєстрації шлюбу на « [PERSON] », а ім`я її зазначено в свідоцтві на російській мови « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 18 січня 1992 року відділом ЗАГС сектора Ботаніка м.Кишинів на підставі актового запису №67 від 18 січня 1992 року (а.с.7). На підставі рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області від 05.06.2001 року №102-ХХІІІ [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність з земель постійного користування АТ «Деметра» земельну ділянку площею 3,00 га з цільовим використанням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить архівний витяг (а.с.14). На підставі цього рішення 13 лютого 2002 року заявнику було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №475176, яким підтверджено її право власності на земельну ділянку загальною площею 3,00 га, розташовану на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1291-Т (а.с.10), але в цьому акті ім`я заявника зазначено « [PERSON] », в той час як за паспортом громадянина України її ім`я зазначено « [PERSON] ». Як було встановлено судом в списках громадян, яким передаються земельні ділянки із земель постійного користування АТ «Деметра» відповідно до архівного витягу з рішення (а.с.14) під номером 229 зазначена [PERSON] , але її ім`я також містить помилку, а саме замість « [PERSON] » зазначено ім`я « [PERSON] ». Так, відповідно до довідки, яка видана старостою с.Баннівка Василівської сільської ради Генчевим В. вих.№421 від 30 листопада 2023 року, громадянці [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності була передана земельна ділянка площею 3,00 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території с.Баннівка Василівської сільської ради, що підтверджується державним актом серії Р1 №475176, виданим 13.02.2002 року, що зареєстрований з Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1291-Т. В даному акті допущена помилка при написанні імені власника, а саме замість « [PERSON] » написано « [PERSON] ». Виправити цю помилку сільська рада не має можливості (а.с.9). Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, із змінами і доповненнями. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див.рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»). У відповідності до положень ст.ст. 13,81,83 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. У 2006 році заявниця розірвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 08 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.11), в якому ім`я дружини також зазначене « [PERSON] », тобто на момент видачі державного акту у заявниці був паспорт серії [NUMBER] , виданий 03 квітня 2001 року, який також був на момент прийняття рішення про передачу їй земельної ділянки у власність, після видачі державного акту ім`я заявниці також не змінилося. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що\~в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 475176, який виданий на ім`я [PERSON] , було допущено помилку в написанні імені заявника, а саме зазначено ім`я « [PERSON] » замість імені « [PERSON] », а помилка сталася через неуважність працівників, які оформлювали державний акт. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved