Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 06.11.2018 року між Акціонерним товариством "ОТП БАНК" та [PERSON] (далі - позичальник) було укладено кредитний договір №2021283404, за яким банк надав, а позичальник отримав кредит у розмірі 5299 грн. строком до 06.11.2020 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних. 16.12.2021 року Публічне акціонерне товариство "ОТП БАНК" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аваліст" уклали договір факторингу №16/12/21, відповідно до умов якого встановлено, що клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. Згідно реєстру боржників №1 до договору факторингу, боржник станом на 16.12.2021 року має заборгованість по кредитному договору в розмірі 37148,40 грн., з яких: 23900 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту; 13248,40 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту. 17.12.2021 року АТ "ОТП БАНК" направив СМС-повідомлення відповідачу про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ "ФК "Аваліст". Таким чином, 16.12.2021 року до позивача перейшли права вимоги по кредитному договору №2021283404 від 06.11.2018 року в сумі 37148,40 грн.. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №2021283404 від 06.11.2018 року у сумі 37148,40 грн., з яких: 23900 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 13248,40 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту, понесені судові витрати у розмірі 2684 грн. та 5000 грн. сплачені витрати на правову допомогу. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач належним чином повідомлялась про судовий розгляд справи (направлення копії ухвали про відкриття провадження по справі за місцем реєстрації відповідача та розміщення оголошення на сайті судової влади) відзив на позов та інших заяв, клопотань не подала. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством "ОТП БАНК" та [PERSON] 06.11.2018 року було укладено кредитний договір №2021283404 на цільове використання кредиту, а саме придбання товару у продавця, загальний розмір якого склав 5299 гривень, дата остаточного повернення кредиту 06.11.2020 року. З матеріалів справи вбачається, що згідно рахунку видаткової накладної №ЧKSN1-0022 та рахунок-фактура №СФKSN-0000003761 від 06.11.2018 року, що підтверджують придбання товару відповідачем за кошти банку, з чітким переліком товарів, отриманих у кредит та суми розрахунку за товар із вказівкою на реквізити сторін та підписом позичальника. 16.12.2021 року Публічне акціонерне товариство "ОТП БАНК" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аваліст" уклали договір факторингу №16/12/21, відповідно до умов якого встановлено, що ПАТ "ОТП БАНК" передає, а ТОВ "Фінансова компанія "Аваліст" приймає право грошової вимоги, що належить ПАТ "ОТП БАНК" і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "ОТП БАНК" і боржниками в розмірі портфеля заборгованості, включно і до [PERSON] за кредитним договором №2021283404 від 06.11.2018 року. Згідно реєстру боржників №1 до договору факторингу, боржник станом на 16.12.2021 року має заборгованість по кредитному договору в розмірі 37148,40 грн., з яких: 23900 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту; 13248,40 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що своїх зобов`язань за вказаним договором відповідач належним чином не виконав, допустив істотне порушення умов договору щодо порядку та строку сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «ФК «Аваліст» надав суду: акт приймання-передачі наданих послуг №2021283404 за договором про надання правової допомоги №07/23 від 14.02.2023, копія платіжної інструкції №234 від 03.11.2023 року З огляду на це суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved