Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

До Дзержинського районного суду м.Харкова звернулись [PERSON] та адвокат Цимбалюк Сергій Васильович в інтересах [PERSON] до [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідача на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 117\~613 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень, витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 11\~471,04 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 17.08.2022 року комісією у присутності позивачів складено акт обстеження житлового приміщення (квартири) [ADDRESS] за фактом пошкоджень, завданих внаслідок залиття. В результаті обстеження в квартирі [ADDRESS] за вказаною адресою комісією виявлено пошкодження, вказані у акті, причиною зазначено та обставина, що приблизно у квітні 2022 року співвласники житлового будинку виявили залиття у місці загального користування житлового будинку на 15-му поверсі з ніши водопостачання квартири [ADDRESS] та перекрили ввідний вентиль. 10.06.2022 року власник квартири [ADDRESS] [PERSON] виявив факт залиття квартири. Слюсарю-сантехніку житлових будинків [PERSON] родичами власника квартири надано доступ у квартиру [ADDRESS] . Власник квартири [ADDRESS] [PERSON] .. Обстеження квартири [ADDRESS] показало, що в квартирі розташовано 2 санвузли, у одного з яких обрізане розведення холодного водопостачання на рівні ніши водопостачання та не заглушене. Згідно висновків комісії причиною залиття квартири позивачів є самостійна обрізка розведення холодного водопостачання власником квартири та через відсутність заглушки на обрізаній трубі. При цьому розведення холодного та гарячого водопостачання забудовник АТ «Трест Житлобуд 1» виконує згідно з проектом до рівня квартири. Тому залиття квартири сталося з вини відповідача. Згідно висновку №9849 від 12.05.2023 року будівельно-технічного дослідження вартість ремонтно-будівельних робіт становить 117\~613 грн.. Крім того, зазначає, що в результаті винних дій відповідача позивачам завдана моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, виникненні негативних емоцій, душевного дискомфорту, перебування у постійному стресі. Завдану моральну шкоду оцінюють у 50\~000 гривень. Крім того, просять стягнути з відповідача кошти за проведення експертного дослідження у розмірі 11\~471,04 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 40\~000 грн. та судовий збір у розмірі 1676,13 грн. Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що наданий позивачами акт обстеження не може бути доказом спричинення відповідачем матеріального збитку майну позивачів, оскільки його складено не внаслідок опису подій, які члени комісії виявили та зафіксували особисто, а внаслідок згадки, опису та посилання на обставини, які відбулись задовго до його складання; в акті від 17.08.2022 року вказується подія, яка сталася у квітні 2022 року; факт залиття встановлено не особисто, а зі слів невідомих осіб; з акту неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між залиттям місця загального користування на 15-му поверсі та спричиненням шкоди квартири, при цьому комісія не досліджувала протікання води на 14, 13 та 12 поверхах. Також зазначає, що комісія під час складання акту безпосередньо не входила до квартири відповідача та не фіксувала факт розлиття води, акт не містить дати обстеження кварти ри відповідача, акт складений не повноважним складом осіб, власник квартири не був присутнім під час його складення. Після його складення відповідача не було ознайомлено з актом та не вручено його копію. Висновок про спричинення відповідачем шкоди майну позивачів зроблено з припущенням, що з обрізаної труби могла витікати вода. З огляду на викладене, наданий акт огляду складений з порушенням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, тому не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачам. Наданий висновок експерта також не може бути належним та допустимим доказом заподіянням майнової шкоди, оскільки він складений на підставі вищезазначеного акту обстеження, огляд квартири проводився лише 23.03.2023 року. Надані позивачами фото та відео не можуть бути доказами наявності пошкоджень, оскільки вони не відповідають принципам належності та допустимості, з них неможливо встановити в якому саме приміщенні проводилась фото та відеозйомка. Також висновок містить розбіжності з даними акту щодо дати виявлення затоплення квартири, невідповідності щодо номеру квартири та її власника. Також зазначає, що надані позивачами скріншоти з перепискою не можуть бути доказами у справі, оскільки не містять жодної інформації щодо предмету доказування. З огляду на викладене вважає відсутніми підстави для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, вважає завищеним розмір судових витрат. Просить також стягнути з позивачів витрати відповідача на правничу допомогу по 10\~200 грн. з кожного. Ухвалою судді від 18.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, уточнивши, що просить стягнути суму матеріальної шкоди та моральної шкоди з відповідача на користь позивача у рівних частинах. Наполягав на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позовної заяви заперечував за недоведеністю. Також зазначив, що факт залиття квартири позивачів з вини відповідача не визнається стороною відповідача. Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей\~55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захис прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За приписом ч.1ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.13\~та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст.83 ЦПК України\~не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України\~особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст.12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.2, п.4, п.6 - п.7 ч.2 ст.43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст.44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч.8 ст.279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені в заявах по суті і докази, надані до суду. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №241341734 від 21.01.2021 року. Також встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Судом встановлено,\~що у\~квітні 2022\~року сталося\~залиття квартири\~ [ADDRESS] ,\~яке в\~подальшому було виявлено [PERSON] . Так, зі змісту акту від 17.08.2022 року вбачається, що у квітні 2022 року співвласники житлового будинку виявили залиття у місці загального користування житлового будинку на 15-му поверсі з ніши водопостачання квартири [ADDRESS] та перекрили ввідний вентель. З даних Акту обстеження житлового приміщення (квартири) [ADDRESS] , по факту визначення пошкоджень, спричинених внаслідок залиття, складеного комісією у складі головного інженера ДП ЖКК АТ «Трест Житлобуд-1» Федорової А.М., майстра ДП ЖКК АТ «Трест Житлобуд-1» Попова О.В., коменданта житлового будинку [PERSON] , убачається, що комісією проведено обстеження квартири [ADDRESS] на предмет з`ясування пошкоджень та нанесення шкоди, спричиненої внаслідок залиття та на день обстеження комісія встановила: квартира [ADDRESS] , трикімнатна, знаходиться на 11 поверсі 16-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 97,5 кв.м., в квартирі виконаний ремонт. Також встановлено, що на час обстеження у квартирі виявлено: -у коридорі, площею 16,9 кв.м., на підлозі плитка; натяжна стеля у коридорі виконана зі світлодіодними профілями, уздовж яких розриви натяжної стелі від скупчення води; зліва від квартирних вхідних дверей відійшов профіль натяжної стелі; на стінах коридору шпалери; над вхідним отвором санвузла площею 3,5 кв.м. видніються потьоки жовтого кольору; зліва від квартирного вхідного отвору на стіні знаходиться розподільчий електричний щиток, під яким потьоки жовтого кольору; -у кухні, площею 17,5 кв.м., у натяжній стелі видніються розриви. -у кімнаті, площею 16.1 кв.м. натяжна стеля розірвана в районі знаходження освітлювального прибору. Крім того згідно даних акту слюсарю-сантехніку житлових будинків [PERSON] родичами власника квартири було надано доступ у квартиру [ADDRESS] , власник квартири [ADDRESS] [PERSON] .. Обстеження квартири [ADDRESS] показало, що в квартирі розташовано 2 санвузли, у одного з яких обрізане розведення холодного водопостачання на рівні ніши водопостачапння та не заглушене. За висновком комісії причиною залиття квартири [ADDRESS] є самостійна обрізка розведення холодного водопостачання власником квартири та через відсутність заглушки на обрізаній трубі. Зазначена вище квартира відповідача знаходиться на 15-му поверсі житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до\~п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших\~причин. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.». Дослідивши акт про залиття, який міститься у цій справі як письмовий доказ, суд вважає, що істотних порушень, які б могли свідчить про його неправомірність або нечинність, не виявлено. Акт залиття від 17.08.2022 року складений компетентною комісією, тому вважати, що він містять будь-яку неправильну чи неправдиву інформацію, підстав у суду не має. У акті дійсно не мається відомостей, що при огляді затопленої квартири позивачів був присутній відповідач, але за з`ясованими обставинами встановлено, що останній на момент затоплення та проведення огляду житла не проживав у квартирі [ADDRESS] . Сам відповідач, з квартири якого відбулось залиття, не приходив до квартири позивачів, щоб пересвідчитись у обсягах та площах пошкодження їх квартири, що мала б зробити, зважаючи на принципи добросусідських відносин. Встановлено, що складений акт відповідає за формою та змістом вимогам, визначеним Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», оскільки в ньому зазначені всі відомості: дата та місце складання, члени комісії, місце залиття, подія, що трапилась, наслідки залиття, причини залиття. Та відповідач (його представник), зі свого боку, не спростував відомостей, викладених у акті, а лише бездоказово заперечує проти них, що робить його доводи в цій частині неспроможними. На замовлення [PERSON] складено висновок експертом ННЦ «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С.Бокаріуса» №9849 від 12.05.2023 року за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень у наслідок залиття квартири [ADDRESS] , відповідно до акту обстеження від 17.08.2022 року, станом на час складання висновку, становить 117\~613 грн.; розмір завданої матеріальної шкоди у наслідок залиття вказаної квартири відповідно до акту обстеження від 17.08.2022 року станом на час складання висновку становить 117\~613 грн.. Згідно акту\~№9849\~від 06.03.2023\~року попереднього\~розрахунку вартості\~виконання висновку\~експерта,\~експертного дослідження\~№9849,\~та квитанції\~до платіжної\~інструкції 0.0.2902223657.1\~від 15.03.2023\~року [PERSON] \~сплачено на\~користь ННЦ\~«Інститут судових\~експертиз ім.засл.проф.\~М.С.Бокаріуса»\~ кошти\~у розмірі\~11\~471 гривень 04 копійок за проведення експертизи. Згідно вступної частини висновку обстеження квартири експертом проводилось 23.03.2023 року в присутності власника. З дослідницької частини висновку вбачається дослідження виконане методом візуально-інструментального обстеження приміщення квартири [ADDRESS] , вивчення наданих матеріалів. Зазначена експертиза проведена старшим судовим експертом лабораторії будівельно-технічних досліджень Адамовою Д.В., яка має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта 4 класу з правом проведення будівельно-технічних експертиз за спеціальностями, зокрема, 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів» (свідоцтво №201-23/Д від 02.05.2023 року видане рішенням кваліфікаційної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, дійсне до 02.05.2026 року); 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд» (свідоцтво №203-23/Д від 02.05.2023 року рішенням кваліфікаційної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, дійсне до 02.05.2026 року), стаж експертної роботи з 2018 року. Про кримінальну відповідальність експерт була повідомлена. З огляду на викладене, судом визнається належним доказом зазначений висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, як належний, допустимий та достатній доказ розміру завданих позивачам збитків внаслідок залиття. Щодо даних диску з відеозаписом та фотографіями, наданого позивачем до суду в якості доказу наявності пошкоджень та розміру завданої внаслідок залиття шкоди, суд вважає його таким, що не відповідає критеріям належності, достовірності та достатності доказів, а отже не приймає до уваги інформацію, яку він містить. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України). Відповідальність є наслідком вини та означає законне зобов`язання фізичної або юридичної особи відшкодувати завдані збитки іншій фізичній або юридичній особі згідно із певними правовими принципами та правилами. Це зобов`язання може бути передбачене в угоді (договірне зобов`язання) або в правовій нормі (недоговірне зобов`язання). За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Таким чином, встановивши, що позивачі довели розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачів, суд дійшов висновку, що завдана позивачам шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. У постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі №761/38133/19 вказано, зокрема, на таке:\~\~Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Суд зауважує, що питання проведення експертизи з метою визначення причин залиття житлового приміщення позивачів стороною відповідача не порушено. Відтак, [PERSON] (його представником) не було спростовано обставин, наведених позивачами та не надано доказів на підтвердження того, що залиття квартири [ADDRESS] виникло не з його вини або внаслідок дій інших осіб. Належних доказів добровільного відшкодування відповідачем завданої позивачам шкоди або проведення за рахунок коштів відповідача ремонтних робіт матеріали справи не містять та не надано їх в судовому засіданні. З огляду на викладене, оскільки позивачами\~\~було доведено наявність шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між заподіяною шкодою та безпосередньо залиттям належного їм житлового приміщення, відповідачем не спростовано презумпцію його вини, а також приймаючи до уваги, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири позивачів, що викликані внаслідок залиття, складає 117 613 гривень, суд дійшов висновку про стягнення зазначеної суми із [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах. Також з відповідача підлягають стягненню кошти у розмірі 11\~471,04 грн., які було сплачено позивачем [PERSON] у зв`язку із оплатою проведення експертного будівельно-технічного дослідження. Щодо вимог позивачів про стягнення з відповідача на їх користь завданої моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі і гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, відповідно до положень статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З врахуванням доведеності вини відповідача у заподіянні позивачам майнової шкоди, суд дійшов висновку, що внаслідок винних дій останнього, позивачам також завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, виникненні негативних емоцій, душевного дискомфорту та перебування у постійному стресі. Виходячи із засад розумності та виваженості, з врахуванням тривалості часу моральних страждань, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню з урахуванням обставин, що мають істотне значення для встановлення розміру такої, і на погляд суду, з врахуванням принципу справедливості, в конкретному випадку становить 2500 гривень кожному позивачу, що на погляд суду є справедливою сатисфакцією спричинених відповідачем моральних страждань. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі як на підставу позовних вимог частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог. При цьому, суд в тому числі керується\~прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Питання розподілу\~судових витрат\~суд вирішує\~у відповідності\~до статті\~141\~ЦПК України\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~відповідно до\~якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи результат розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково стягненню підлягає судовий збір в сумі 1340,84 грн.

Outcome: partial