Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , разом зі спадкодавцем\~ [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги заяви обґрунтував тим, що він є рідним онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . З 2008 року і до смерті [PERSON] він постійно проживав разом з бабусею в її будинку за адресою: [ADDRESS] . За життя у 2006 році бабуся склала заповіт на його ім`я, яким заповідала йому усе своє майно. У 2012 році бабуся подарувала йому частину цього житлового будинку, у якому заявник проживає до теперішнього часу. На його заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, нотаріус відмовив і роз`яснив, що необхідно звернутись до суду, оскільки у він не може документально підтверджували факт постійного проживання з померлою на час її смерті. Крім того, [INFO] померла мати заявника [PERSON] , і таким чином інших спадкоємців, крім заявника, до майна померлої [INFO] [PERSON] немає. Незважаючи на ту обставину, що він на час смерті бабусі був зареєстрований за іншою адресою ніж його бабуся, з 2008 року і до її смерті, він проживав постійно разом з бабусею у вказаному будинку, вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут, між ними були тісні родинні відносини. За життя бабуся частину свого будинку подарувала йому, все своє майно заповідала йому. На цей час він продовжує проживати у будинку та користуватися предметами домашнього вжитку. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву та просив її задовольнити, оскільки встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини в органах нотаріату. Представник заінтересованої особи - Запорізької міської ради подав відзив на позовну заяву, у якому просив ухвалити рішення, надавши оцінку доказам заявника з урахуванням їм належності і достатності. Розгляд справи просив розглядати без його участі. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була її донька і мати заявника [PERSON] , за заявою якої було заведено спадкову справу №311/2013 до майна померлої [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи Другої Запорізької державної нотаріальної контори, оскільки заява [PERSON] про прийняття спадщини була подана не особисто і не була нотаріально посвідченою, їй було запропоновано заявитись до нотаріальної контори для належного оформлення заяви. В подальшому інших дій щодо оформлення спадщини не проводилось. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . [PERSON] є рідним онуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу матері заявника [PERSON] , яка мала дошлюбне прізвище [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 26.10.2009 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Межовим А.В., зареєстрований в реєстрі за №2780, яким заповіла все своє майно, в тому числі частину житлового будинку по [ADDRESS] , та земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою, [PERSON] . Крім того, згідно договору дарування від 06.03.2012 [PERSON] одарувала онуку [PERSON] 29/50 часток житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чернявського К.Ю. щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] , вважаючи себе таким що прийняв спадщину, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю документального підтвердження постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . На підтвердження факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] надано довідку №36 від 29.06.2023 голови квартального комітету №36, яка на підставі пояснень сусідів засвідчила даний факт. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає по [ADDRESS] недалеко від будинку [PERSON] і підтвердив, що [PERSON] з дитинства проживав фактично за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю бабусею [PERSON] , яка померла у 2013 році. Вони спільно вели господарство, мали спільний побут. [PERSON] продовжує проживати у цьому будинку по теперішній час. Встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадкового майна. Відповідно до положень ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. За змістом\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц. Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування"\~№7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315\~ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті [INFO] , в будинку адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved