Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , терміном в шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої входить квартира за адресою [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Вказує, що не мав можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом 6-місячний термін, оскільки проживає в іншому місті, свідоцтво про смерть матері отримав по пошті від родичів [INFO] . Мати позивача померла в місті Харкові, про що йому відомо не було. Нотаріусом повідомлено позивачу про неможливість прийняття спадщини через пропущені ним строки для прийняття спадщини, в зв`язку з чим необхідно звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.12.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. За клопотанням позивача ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.04.2023 року витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт. 13.06.2023 року від завідувача Кропивницької державної нотаріальної контори №2 надійшла витребувана інформація. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про проведення засідання у її відсутності, в якій просила у разі достатніх доказів справу розглянути на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.05.1975 року. Позивач звернувся із заявою до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 щодо роз`яснення порядку прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . 07.09.2022 року за вих. №1258/01-16 державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) О.В. Сибірцевою роз`яснено позивачу, що вирішити питання щодо спадкування не є можливим у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Як вбачається з інформаційних довідок із спадкового реєстру № 72782845 та 72782848 від 12.06.2023 інформація про заведену спадкову справу після смерті [PERSON] відсутня. Спір виник з приводу надання додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, тому часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , тобто [INFO] . Тому, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач не проживав постійно із спадкодавцем, тому повинен був прийняти спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про її прийняття або відмовитися від спадщини шляхом подачі заяви про відмову від її прийняття у шестимісячний строк, тобто до 18.11.2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11.11.2020 року у справі № 750/262/20. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). В обґрунтування поважності пропущення строку для подання заяви позивач посилається на те, що проживав в іншому місті на момент смерті спадкодавця та йому не було відомо про смерть матері. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позивачем доведено об`єктивні, істотні труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини, які носять поважний характер, через що останній вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яка померла [INFO] , тому вимоги слід задовольнити. З приводу вимоги позивача про визначення додаткового строку терміном в шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили суд зазначає, що строк терміном в три місяці буде достатнім для подання зави позивачем до нотаріальної контори. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: partial