Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2024 року позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов[PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задоволені. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 13 год. 45 хв. на 12 лютого 2024 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова, каб.7. Повний тест рішення виготовлено 01 лютого 2024 року. 23 січня 2024 року представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] - адвокатом Індутним-Шматьком С.М. подані документи на підтвердження понесених його довірителем судових витрат, як складаються із витрат на правову (правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. та судового збору у розмірі 2741,87 грн. 29 січня 2024 року представником позивача (відповідача по зустрічному позову) [PERSON] - адвокатом Заруцьким Р.М. подано документи на підтвердження понесених судових витрат [PERSON] , які складаються із судових витрат на правничу допомогу в розмірі 14500 грн. та судового збору 2741, 87 грн. 30 січня 2024 року представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) адвокатом Індутним-Шматьком С.М. подано заява про відмову у задоволені заяви представника позивача або зменшити розмір заявлених судових витрат до розумного, зважаючи на конкретні обставини справи. З посиланням на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі N 904/4494/18, оскільки сторона позивача не вказувала у позовній заяві попередній розрахунок судових витрат, також не заявлялась вимога про стягнення судового збору, заява не підлягає задоволенню. Додатково зазначає, що заперечує проти заявленого представником позивача розміру судових витрат з підставі його необгруниованості, не співмірності, розумності його розміру, зважаючи на конкретні обставини справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судове засідання сторони не з`явились, представники сторін подали заяви про розгляд питання про розподіл судових витрат без їх участі та участі їх довірителів. Відповідно дост.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. З наданих документів вбачається, що 26.05.2023 між адвокатом Індутний-Шматько Станіслав Миколайович та [PERSON] був укладений договір б/н про надання правової (правничої) допомоги. Предметом цього договору є захист прав клієнта у цивільній справі №639/1957/23 (а.с. 130). Відповідно до додатку 1 протокол погодження гонорару від 26.05.2023 до договору про надання правової допомоги б/н від 26.05.2023, розмір фіксованого гонорару становить 15 000 грн. (а.с. 131). 17 липня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Заруцьким Русланом Михайловичем був укладений договір №б/н про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 142-143). Відповідно до додаткової угоди №1 від 20.07.2023 до договору про надання правової (правової) допомоги від 17.07.2023 вартість послуг складає 14500 грн. На підтвердження виконаних робіт, надано відповідний акт, підписаним клієнтом та адвокатом від 23.01.2024 на суму 14 500 грн. та квітанції (а.с. 144 - 147). Відповідно до ч. 3-5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Заперечуючи проти заяви, представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, якою визначено, що згідно із частиною другою статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору. Разом з цим у Постанові Верховного Суду від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18 зазначено аналіз частини другої статті 134 ЦПК України про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Під час розгляду справи № 904/4494/18, Велика Палата Верховного Суду за наслідком касаційного розгляду відмовила у відшкодуванні судових витрат, понесених стороною у суді касаційної інстанціїх. Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно матеріалів справи, адвокатом Заруцьким Р.М. який діяв на підставі ордеру від 20.07.2022 року та договору про надання правової допомоги від 17 липня 2022 року, складено та подано до суду позов, відзив на зустрічний позов, приймав участь у судових засіданнях. Враховуючи фактичне надання правничої допомоги за відсутністю в позові попереднього розрахунку судових витрат, суд не вбачає підстав для відмови у відшкодуванні судових витрат на правничу допомогу. При цьому [PERSON] при подачі первісного позову понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 14500,00 грн та сплати судового збору в розмірі 2741,87 грн. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн та сплати судового збору в розмірі 2741,87 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Зважаючи на те, що позовні вимоги сторін задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] різницю витрат на правничу допомогу в розмірі 500,00 грн., в іншій частині судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2741,87 грн. кожним та витрат на правничу допомогу в розмірі 14500,00 грн. покласти на сторони, звільнвши від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину понесених судових витрат На підставі викладеного та

Outcome: approved