Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Гавриленко Володимир Олегович звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області, третя особа: [PERSON] про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що будинок по [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (3/5 частини) та [PERSON] (2/5 частин). Після смерті [INFO] [PERSON] , його діти [PERSON] та [PERSON] , які є позивачами у справі, звернулися до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, але їм повідомлено, що на будинок накладено арешт. Так при перевірці відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, стало відомо про існування обтяження майна у вигляді арешту реєстраційний номер обтяження 1233036, зареєстровано 12.08.2004 за №1233036 реєстратором: Фастівська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н, 04.05.2000, Державна виконавча служба, Фастівська, об`єкт обтяження: інше, магазин, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Представник позивача зазначає, що позивачі та їх батько не є стороною виконавчого провадження, а накладення арешту на даний житловий будинок перешкоджає позивачам розпоряджатися своїм майном, тому, зважаючи на приписи ст. 391 Цивільного кодексу України, вважає законним\~та справедливим\~зняття арешту\~з будинку\~ [ADDRESS] в\~судовому порядку. В зв`язку з даними обставинами представник позивачів змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначена до підготовчого провадження. Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання. Представник позивачів адвокат Гавриленко В.О. в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив задовольнити. Відповідач Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлені належним чином, надали лист про розгляд справи в їх відсутність. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано: -3/5 частин будинку на ім`я [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу 1/5 частини будинку, посвідченого державним нотаріусом Фастівської нотаріальної контори 16.11.1977 та Договору купівлі-продажу 2/5 частини будинку, посвідченого державним нотаріусом Фастівської нотаріальної контори 29.10.1987; 2/5 частин будинку на ім`я [PERSON] на підставі Договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Фастівського нотаріального округу 25.12.2000 /а.с.42-43, 45/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] /а.с.80/. З витребуваної судом спадкової справи №13/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] , як діти спадкодавця та спадкоємці першої черги, звернулися до приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Київської області Вінічук Н.В. із заявами про прийняття спадщини /а.с.75-96/. Де їм і стало відомо про наявність арешту майна. Так, при перевірці відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, стало відомо про існування обтяження майна у вигляді арешту реєстраційний номер обтяження 1233036, зареєстровано 12.08.2004 за №1233036 реєстратором: Фастівська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н, 04.05.2000, Державна виконавча служба, Фастівська, об`єкт обтяження: інше, магазин, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис /а.с.41/. Також, відповідно інформації про право власності на вище вказаний будинок, на момент накладення арешту 04.05.2000 не належав [PERSON] . Також, відповідно дана нерухомість має статус6 житловий будинок, а не магазин. Таким чином, накладено арешт на майно, яке ніколи не належало [PERSON] . Відповіддю Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №49021-2 від 03.10.2022 повідомлено, що згідно пошукових даних АСВП виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , станом на 05.10.2022 у відділі не перебувають /а.с.50-51/. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Стаття 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Вимоги позивачів, що ґрунтуються на їх праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Враховуючи вищевикладене, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) даного житлового будинку, позивачі позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Більш того, підстав для продовження обтяження на зазначене майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано доказів щодо існування підстав для продовження обтяження на майно [PERSON] , або ж наявності стосовно нього та позивачів [PERSON] , [PERSON] на теперішній час виконавчого провадження, у якому останні є боржниками, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про вилучення з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт майна, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Таким чином, запис про обтяження нерухомого майна не може бути вилучений з відповідного реєстру, в силу прямої вказівки закону, а права та законні інтереси позивачів повністю поновлюються за фактом припинення такого обтяження, що буде відображено у відповідному реєстрі за результатом виконання цього рішення суду, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial