Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

12.05.2023 р. на адресу суду від Святошинського районного суду м.Києва за підсудністю надійшла позовна заява ПрАТ «СГ «ТАС» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 16993,73 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.07.2019 р. між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00449899, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] . 12.12.2019 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного транспортного засобу, під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Renault Sandero», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.01.2020 р. в справі № 761/48645/19 встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача, внаслідок порушення нею правил дорожнього руху. Відповідно до страхового акту № 09070/51/919 від 27.12.2019 р. та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування складає 28167,82 грн., яке позивачем було відшкодовано потерпілому. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО», на адресу якої позивач направив заяву про виплату страхового відшкодування за полісом. Разом з тим, оскільки заяву було задоволено частково, а саме ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило на користь позивача страхове відшкодування тільки у розмірі 11174,09 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування в сумі 16993,73 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 24.08.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла її письмова заява, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла її письмова заява, зі змісту якої вбачається, що остання проти позовних вимог частково заперечує, зокрема вважає, що з неї підлягає стягненню тільки 2909,82 грн., як зазначено представником у відповіді на відзив, а також просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 12.12.2019 р. на площі Перемоги в м.Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Renault Sandero», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] .Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.01.2020 р. в справі № 761/48645/19, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також як встановлено судом, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.01.2020 р. в справі № 761/48641/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] та [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно договору добровільного страхування наземного транспортну № FO-00449899 від 08.07.2019 р. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 12.12.2019 р. до ПрАТ «СГ «ТАС» звернулась особа, яка на законних підставах здійснювала експлуатацію транспортного засобу марки «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] , - [PERSON] з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, а 26.12.2019 р. звернувся власник цього транспортного засобу [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. З врахуванням акту огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції, ПрАТ «СГ «ТАС» затверджено страховий акт № 09070/51/919 від 27.12.2019 р. про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 28167,82 грн. Як встановлено судом, ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі страхового акту № 09070/51/919 від 27.12.2019 р. було сплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 28167,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 71131 від 08.01.2020 р. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим, положеннями ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, який на законних підставах здійснював експлуатацію транспортного засобу марки «Renault Sandero», номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до поліса 135228969, що підтверджується довідкою про перевірку чинності полісу внутрішнього страхування. Разом з тим, внаслідок звернення ПрАТ «СГ «ТАС» до ПрАТ «СК «ВУСО» з метою отримання страхового відшкодування в розмірі 28167,82 грн., ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувало позивачу лише 11174,09 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 3574 від 06.02.2020 р. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди в сумі 28167,82 грн. та страховою виплатою ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 11174,09 грн. складає 16993,73 грн., яка підлягає стягненню з винної у вчиненні ДТП особи. Однак, як вбачається з матеріалів справи, постановами Шевченківського районного суду м.Києва винними у вчиненні ДТП визнано обох учасників, при цьому у відповіді на відзив представник позивача з врахуванням вказаної обставини виклав остаточний розрахунок витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, які підлягають стягненню з відповідача, зокрема 28167,82 грн. / 2 - 11174,09 грн. = 2909,82 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.02.2016 р. в справі № 6-2878цс15, яка у відповідності до ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується іншими судами. Враховуючи, що до позивача внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, при цьому страховик відповідача здійснив страхову виплату недостатню для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2909,82 грн. (28167,82 грн. / 2 - 11174,09 грн.), як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою з врахуванням того, що винними у вчиненні ДТП є обидва учасника. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 424,75 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3334,57 грн. (2909,82 грн. + 424,75 грн.).

Outcome: partial