Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона була власником 1/2 нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 земельної ділянки кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 28.02.2017 приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області посвідчила договори купівлі-продажу 1/2 нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 земельної ділянки кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до яких спірне майно перейшло до [PERSON] . Правочин було вчинено від імені [PERSON] її представником [PERSON] на підставі довіреності від 18.08.2015, посвідченої нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А., виданої в порядку передоручення та на підставі довіреності від 18.09.2014, посвідченої нотаріусом м. Тюмень Ханти-Мансійського нотаріального округу Російської Федерації Волковим М.О., виданої на ім`я [PERSON] . В подальшому довіреність визнана недійсною з моменту її вчинення на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.07.2020. Однак, станом на сьогодні, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, обидві частини нерухомого майна належать [PERSON] з 13.10.2020. Підставою для реєстрації права власності стало свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 13.10.2020 приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Серебряковою Ю.В. Тобто, станом на сьогодні, незаконним володільцем спірних частин нерухомого майна є [PERSON] . Вищевказані прилюдні торги проводилися 07.10.2020 через організацію електронних торгів з реалізації 1/2 частки нежитлової будівлі (вбиральні), загальною площею 104,0 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0068 га кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер лота 443816, що підтверджується протоколом №505382 проведення електронних торгів від 07.10.2020, видане організатором торгів ДП «Сетам». Однією з трьох учасниць торгів була [PERSON] , електронні торги проводились в межах виконавчого провадження [NUMBER], відкритого 03.09.2020 приватним виконавцем Тимощуком В.В. Відповідно до інформації у вигляді скріншоту з автоматизованої системи виконавчого провадження, в провадженні [NUMBER] сторонами є [PERSON] (боржник) та [PERSON] (стягувач). Отже, в даному випадку спірне майно було реалізоване в порядку, який передбачений для майна, яке належить [PERSON] та може бути примусово реалізоване за її зобов`язаннями. [PERSON] набула право власності на спірне майно шляхом укладання договору купівлі-продажу від 28.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. неправомірно, оскільки вказаний правочин був укладений на підставі довіреності від 18.08.2015, посвідченої нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А., виданої в порядку передоручення на підставі довіреності від 18.09.2014, посвідченої нотаріусом м.Тюмень Ханти-Мансійського нотаріального округу Російської Федерації Волковим М.О., виданої на ім`я [PERSON] , що в подальшому була визнана судом недійсною з моменту вчинення відповідно до рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.07.2020. Вказане рішення постановою Вінницького апеляційного суду від 27.10.2020 в частині визнання довіреності від 18.09.2014 недійсною залишено без змін. Вказане свідчить про те, що майно було відчужене від [PERSON] на користь [PERSON] після винесення рішення, яким, зокрема визнавалась недійсним первісна довіреність від 18.09.2014 та, як наслідок, недійсною є наступна довіреність від 18.08.2015, яка була видана в порядку передоручення, а тому подальше набуття спірного майна [PERSON] є незаконним. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати недійсними електронні торги з примусової реалізації лоту №443816, а саме 1/2 частки нежитлової будівлі (вбиральні), загальною площею 104,0 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0068 га кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що відбулися 07.10.202 та були проведені ДП «Сетам». Визнати недійсним протокол проведення електронних торгів від 07.10.2020 №505382 щодо примусової реалізації лоту №443816, а саме 1/2 частки нежитлової будівлі (вбиральні), загальною площею 104,0 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0068 га кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що відбулися 07.10.2020. Визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів №1396, видане 13.10.2020 приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Серебряковою Ю.В. Визнати протиправним і скасувати рішення приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Серебрякової Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54566746 від 13.10.2020, на підставі якого здійснена державна реєстрація права власності, номер запису про право власності 38650422, на 1/2 частки нежитлової будівлі (вбиральні), загальною площею 104,0 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0068 га кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Скасувати запис приватного нотаріуса Серебрякової Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 38650422, яким було зареєстровано право власності на 1/2 частки нежитлової будівлі (вбиральні) за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Скасувати запис приватного нотаріуса Серебрякової Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 38650528, яким було зареєстровано право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0068 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, що розташована за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Витребувати з незаконного володіння [PERSON] майно, що належить [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , а саме 1/2 частку нежитлової будівлі (вбиральні), загальною площею 104,0 кв.м. та 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0068 га кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Стягнути солідарно з [PERSON] , приватного виконавця Тимощука В.В. та ДП «Сетам» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 15 172,19 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Також представник позивача [PERSON] подав до суду відповідь на відзив [PERSON] , де зазначив, що твердження викладені в відзиві вважає необґрунтованими та хибними, так як власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним та витребувати це майно від набувача, якщо воно вибуло з володіння власника поза його волею. Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула його з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не дивлячись на неодноразові повідомлення про день, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та фактичного місця проживання, а також шляхом оголошення на веб-сайті суду. Подала відзив на позовну заяву, де зазначила, що на момент проведення аукціону та момент реєстрації права власності за нею жодних обтяжень на вказане майно не існувало, процедура продажу майна проведена відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач приватний виконавець Тимощук В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив провести розгляд справи у його відсутність, позов не визнає, у задоволенні позову просить відмовити. Крім того, подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що станом на дату відкриття виконавчого провадження (03.09.2020) та проведення електронних торгів (07.10.2020) приватному виконавцю не було відомо про судове оскарження довіреності особи, яка в минулому відчужила частку у нерухомому майні позивача. Під час здійснення виконавчого провадження, у виконавця встановлені вичерпні підстави для зупинення вчинення виконавчих дій та зупинення виконавчого провадження. Закон не зобов`язує приватного виконавця перевірити інформацію стосовно наявності судових спорів відносно майна боржника. Виконавцем був перевірений факт наявності у боржника [PERSON] майна (в тому числі нерухомого), на яке можна було б звернути стягнення у примусовому порядку. Приватним виконавцем було встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №222628627 від 03.09.2020 боржнику на праві приватної власності належать: 1/2 частки нежитлового приміщення (вбиральня) літ. «А», загальною площею 104 кв.м., шо знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тому з метою забезпечення реального виконання рішення виконавцем було накладено арешт на вищевказане майно боржника [PERSON] та в подальшому його реалізовано. Вважає, що виконавчі дії приватного виконавця вчинялися виключно відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інших нормативно-правових документів України. Представник відповідача ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив провести розгляд справи у його відсутність, позов не визнає, у задоволенні просить відмовити. Крім того, подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що державним підприємством "CЕTAМ" в межах виконавчого провадження [NUMBER] було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна за лотом №443816-1/2 частка нежитлової будівлі (вбиральні), загальною площею 104 кв.м., та 1/2 частка земельної ділянки площео 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Торги відбулись 07.10.2020 з визначенням переможця - учасника №2, який запропонував за лот найвищу ціну 194200,00 грн, про що було складено протокол №505382. Торги проходили на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 державне підприємство «CETАМ» уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Відповідно до абзацу четвертого пункту 4 розділу 2 Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Так, інформація про торги з реалізації 1/2 частки нежитлової будівлі (вбиральні), загальною площею 104 кв.м., та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , була внесена до Системи на підставі заявки приватного виконавця Тимощука Володимира Вікторовича. Відповідно до інформації, вказаної у заявці, майно передано на реалізацію в рамках виконавчого провадження № 62952029 у якому боржником була [PERSON] . Доказом належності на праві приватної власності боржнику [PERSON] арештованого майна приватним виконавцем була інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №224271495, додана приватним виконавцем до заявки на реалізацію. Згідно інформації, вказаній у інформаційній довідці 1/2 частки нежитлової будівлі (вбиральні), загальною площею 104 кв.м., та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , належать [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу № 146 та №148, виданих 28.02.2017 приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. Інформації про те, що вказані правочини були оскаржені у державного підприємства «CETАМ» немає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник третьої особи Сувалов В.О. в судовому засіданні просив суд застосувати до даних правовідносин строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Крім того, представник третьої особи [PERSON] подав до суду письмові пояснення, де зазначив, що як вбачається з позовної заяви, позивач не визначив статусу свого довірителя, якого уповноважив на вчинення дій від її імені (з врахуванням того, що оригінал довіреності був в наявності лише у позивачки). Як зазначено позивачкою, у подальшому [PERSON] від імені [PERSON] укладено договір купівлі - продажу майна з [PERSON] відповідно до якого право власності на 1/2 об`єкту нерухомості та 1/2 земельної ділянки по [ADDRESS] перейшло до останньої. Водночас, позивачкою стверджується, шо дана довіреність також є недійсною. Крім того, загальновідомим фактом, який встановлений судом у справі № 138/1523/19 є той факт, що [PERSON] визнано добросовісним набувачем (власником) спірного майна. Крім того, в подальшому спірне майно, власником якого була [PERSON] вибуло з ії володіння поза її волею на підставі рішення суду в порядку реалізації майна в примусовому порядку з прилюдних торгів. У позовній заяві не зазначено, що рішення суду, на підставі якого майно реалізовувалось з прилюдних торгів оскаржувалось позивачкою. Також не зазначено, в чому полягає неправомірність дій приватного виконавця Тимощука В.В. щодо відкриття виконавчого провадження та реалізації майна в примусовому порядку з прилюдних торгів на конкурсній основі. Отже, позивач [PERSON] була лише формальним власником спірного майна, оскільки ніколи не створювала (будувала) та не отримувала, у спосіб визначений чинним законодавством, зазначене майно у власність. Позивач ніколи ним не користувалася і не розпоряджалась майном, шо є предметом спору. Фактичним володільцем завжди був [PERSON] , який є сином позивача. Саме [PERSON] збудував спірну вбиральню, проте документи оформив на свою матір [PERSON] . Коли у позивача [PERSON] виникла потреба у коштах для лікування, вона домовилась із [PERSON] про наступне: [PERSON] передає позивачу [PERSON] 1500,00 доларів США, а остання надає генеральну довіреність на розпорядження спірним нерухомим майном. За умовами зазначеної домовленості [PERSON] в присутності свідків передав позивачу [PERSON] обумовлену суму в розмірі 1500,00 доларів США, а остання особисто передала [PERSON] довіреність від 18.08.2015, виданої на ім`я [PERSON] - [PERSON] . Тобто, походження даної довіреності може пояснити виключно позивач. Крім того, вважає, що до даних позовних вимог підлягають застосуванню строки давності, оскільки позивачці про те, що майно вибуло з її володіння стало відомо у 2015 році. В судовому засіданні третя особа [PERSON] просив суд застосувати до даних правовідносин строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Крім того, надав письмові пояснення, де зазначив, що позивач [PERSON] була лише формальним власником спірного майна, оскільки ніколи не створювала (будувала) та не отримувала, у спосіб визначений чинним законодавством, зазначене майно у власність. Позивач ніколи ним не користувалася і не розпоряджалась майном, шо є предметом спору. Фактичним володільцем завжди був він, оскільки витрати на придбання земельної ділянки, будівництво та оформлення права власності на спірний об`єкт здійснювалося виключно ним. Саме він збудував спірну вбиральню, проте документи оформив на свою матір [PERSON] , оскільки довіряв їй. Коли у позивача [PERSON] виникла потреба у коштах для лікування вона домовилась із ним про наступне: він передає позивачу [PERSON] 1500,00 доларів США, а остання надає генеральну довіреність на розпорядження спірним нерухомим майном. За умовами зазначеної домовленості [PERSON] в присутності свідків передав позивачу [PERSON] обумовлену суму в розмірі 1500,00 доларів США, а остання особисто передала [PERSON] довіреність від 18.08.2015, виданої на ім`я [PERSON] - [PERSON] . Фактично, відбулася купівля-продаж майна, яке було оцінено на той момент в розмірі 1500,00 доларів США. Третя особа приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила провести розгляд справи у її відсутність. Третя особа приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Серебрякова Ю.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила провести розгляд справи у її відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне повідомлення про день,час і місце розгляду справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що саме [PERSON] збудував спірну вбиральню, проте документи оформив на свою матір [PERSON] . Коли у позивача [PERSON] виникла потреба у коштах для лікування, вона домовилась із [PERSON] про наступне: [PERSON] передає позивачу [PERSON] 1500,00 доларів США, а остання надає генеральну довіреність на розпорядження спірним нерухомим майном. За умовами зазначеної домовленості [PERSON] в присутності свідків передав позивачу [PERSON] обумовлену суму в розмірі 1500,00 доларів США, а остання особисто передала [PERSON] довіреність від 18.08.2015, виданої на ім`я [PERSON] - [PERSON] . Заслухавши учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав: Згідно свідоцтва № 516 від 05.02.2008, виданого виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради, житлова будівля (вбиральня) літ. «А», загальною площею 104,0 кв.м., розташована по [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності в рівних частках кожному [PERSON] та [PERSON] . Даний об`єкт нерухомого майна зареєстрований у Комунальному підприємстві «Могилів-Подільське МБТІ» 11.02.2008 за реєстровим номером 211 (а.с. 11, т. 1). Також згідно з копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 757750 від 06.03.2009 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142 з цільовим призначенням для комерційного використання, розташованої по [ADDRESS] (а.с. 12, т. 1). Відповідно до Звіту про незалежну оцінку 1/2 частини нежитлової будівлі (вбиральні), розташованої по [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , складає 421169,00 грн. (а.с. 53-56, т. 1). Відповідно до Звіту про експертну оцінку 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142 з цільовим призначенням для комерційного використання, розташованої по [ADDRESS] складає 5250,00 грн. (а.с. 57-63, т. 1). З довіреності від 18.09.2014, посвідченої нотаріусом м. Тюмень Волковим Миколою Олександровичем та зареєстрованої в реєстрі за № 13-1472, [PERSON] уповноважила [PERSON] від її імені управляти та розпоряджатися усім належним їй майном, в тому числі і укладати договори щодо нерухомого майна. Довіреність видана на строк до 17.09.2019 з правом передоручення повноважень іншим особам (а.с. 17-18, т. 1). У подальшому, 18.08.2015, [PERSON] , діючи в порядку передоручення за вказаною вище довіреністю, виданою від імені [PERSON] , уповноважив [PERSON] управляти та розпоряджатися усім належним [PERSON] майном, в тому числі і укладати договори з нерухомим майном. Вказане підтверджується копією довіреності від 18.08.2015, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. та зареєстрованої у реєстрі за № 732 (а.с. 19, т. 1). 28.02.2017 [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , на підставі довіреності від 18.08.2015 уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі (вбиральні), розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16, т. 1), а також договір купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-14, т. 1). Дані договори посвідчені приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Горбоконь О.Г. та зареєстровані у реєстрі за № 146 та № 148 відповідно. Згідно рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.07.2020 у цивільній справі №138/1523/19, довіреність від 18 вересня 2014 року, вчинена від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчена нотаріусом м. Тюмень Ханти-Мансійського нотаріального округу Волковим Миколою Олександровичем, зареєстрована в реєстрі за № 13-1472, визнана судом недійсною з моменту вчинення (а.с.40-46, т.1). З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що у подальшому рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.07.2022 у цивільній справі №138/3216/20 визнано недійсними згадані вище договори купівлі-продажу від 28.02.2017 1/2 частки нежитлової будівлі та 1/2 частки земельної ділянки. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2020 у цивільній справі № 127/5293/20 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 196000,00 грн. (а.с. 27-28, т. 1). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2020, 1/2 частки нежитлового приміщення (вбиральні) літ. «А», загальною площею 104 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, цільове призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] належить боржнику [PERSON] на праві приватної власності ( а.с.144-146, т.1). 03.09.2020 на адресу приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. надійшла заява представника [PERSON] адвоката Оськіна Ю.В. від 03.09.2020 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/5293/20 від 12.08.2020 про стягнення коштів з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у сумі 197960,00 rpн. (а.с.140, т.1). 03.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №629520393 з примусового виконання виконавчого листа №127/5293/20 від 12.08.2020 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у сумі 197960,00 грн, (а.с. 141-143 т.1). 03.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про арешт майна, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, в тому числі на: 1/2 частки нежитлового приміщення (вбиральні) літ. «А», загальною площею 104 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, цільове призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.147, т.1). 08.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою проведено опис та арешт 1/2 частки нежитлового приміщення (вбиральні) літ. «А», загальною площею 104 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, цільове призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] ( а.с.148-151, т.1). 09.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні (а.с.152, т.1). Згідно звіту про визначення ринкової вартості об`єкту нерухомого майна, вартість 1/2 частки нежитлового приміщення (вбиральні) літ. «А», загальною площею 104 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0068 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:0142, цільове призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] становить 194200,00 грн. (а.с.153,154, т.1). 17.09.2020 сторонам виконавчого провадження надіслано копію висновку зі звіту про експертну грошову оцінку арештованого майна до відома (а.с.155, т.1). 17.09.2020 до ДП «CEТАМ» надіслано заявку на реалізацію арештованого майна. (а.с.156,157, т.1). Відповідно до Протоколу № 505382 проведення електронних торгів від 07.10.2020 переможцем торгів став учасник № 2 [PERSON] (а.с. 23-24,158, т. 1). 08.10.2020 приватним виконавцем Тимощук В.В. надіслано переможцю торгів Акт про проведення електронних торгів №505382 від 07.10.2020 (а.с.159, 160, т.1). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 283453350 від 08.11.2021, приватним нотаріусом Серебряковою Юлією Валеріївною 13.10.2020 було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю (вбиральню) за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , розмір частки - 1/2 (а.с. 22, т. 1). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 283459444 від 08.11.2021, приватним нотаріусом Серебряковою Юлією Валеріївною 13.10.2020 було зареєстровано право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0068 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий № 0510400000:00:004:0142, розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , розмір частки - 1/2 (а.с. 20-21, т. 1). Згідно зі статтею 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (далі - Порядок). Відповідний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23.01.2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18. Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18.11.2015 року у справі № 6-1884цс15 та від 12.10.2016 року у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Згідно частини третьою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясувати питання, чи не володіє він даним нерухомим майном спільно з іншими особами, після чого вирішувати питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження [NUMBER], сторонами, є [PERSON] (боржник), [PERSON] (стягувач). Отже, спірне майно було реалізоване в порядку, який передбачений для майна, яке належить [PERSON] та може бути примусово реалізоване за її зобов`язаннями. На час подання заявки на реалізацію арештованого майна (17.09.2020), початок електронних торгів (07.10.2020) та реєстрації права власності за [PERSON] . Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 29.07.2020 було ухвалено рішення в цивільній справі №138/1523/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсної довіреності від 18.09.2014, на підставі якої від імені [PERSON] було відчужено спірне майно на користь [PERSON] . У подальшому вказане рішення суду, яким визнано недійсною з моменту вчнення довіреність від 18.09.2014, залишено без змін судом апеляційної інстанції. [PERSON] достеменно було відомо про наявність судового спору з приводу недійсності довіреності, на підставі якої їй було відчужено спірне нерухоме майно, яке було реалізовано в межах виконавчого провадження про стягнення з неї коштів. Наявність факту порушення прав особи, яка оспорює електронні торги, і вплив такого порушення на результати торгів, зокрема, на можливість проведення, є підставою для визнання торгів недійсними. А тому вимоги позову про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів, визнання протиправним і скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів державного реєстратора підлягають задоволенню. Згідно з положеннями статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. У постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14 зазначено, що власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Відповідно до положень статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Верховний Суд у постанові від 05.04.2022 у справі № 205/4477/17 (провадження №61-14693св21) дійшов висновку, що право власника згідно з частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України). Виходячи з положень норм права, право витребувати майно з чужого незаконного володіння має тільки власник цього майна. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно, зокрема в добросовісного набувача. Схожий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 у справі № 6-3104 цс 16 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 674/31/15-ц (провадження № 14-288 цс 18). З матеріалів справи встановлено, що спірні 1/2 частки нежитлової будівлі (вбиральні) та 1/2 частки земельної ділянки вибули з володіння позивача та були реалізовані 07.10.2020 на електронних торгах в порядку примусового виконання судового рішення поза її волею, оскільки [PERSON] , до якої першочергово перейшло право власності на спірне нерухоме майно, набула таке право на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.2017, який був укладений від її імені на підставі довіреності, яка в свою чергу на підставі рішення суду від 24.07.2020 у цивільній справі №138/1523/19 була визнана недійсною з моменту її вчинення. Відтак, у подальшому майно вибуло у власність [PERSON] також поза волею його власника [PERSON] . А тому наявні підстави для витребування майна на користь [PERSON] . Враховуючи викладене, оскільки майно вибуло з володіння дійсного власника поза його волею, порушене право підлягає захисту, а відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Поряд з цим, суд не погоджується із твердженням третьої особи [PERSON] , третьої особи [PERSON] та її представника [PERSON] щодо пропуску позивачем строку позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебігу позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Закон не пов`язує перебіг позовної давності за віндикаційним позовом ані з укладенням певних правочинів щодо майна позивача, ані з фактичним переданням майна порушником, який незаконно заволодів майном позивача, у володіння інших осіб (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16). Право власності за останнім набувачем спірного нерухомого майна [PERSON] було зареєстровано 13.10.2020. Про порушення своїх прав [PERSON] дізналася лише в липні 2021 року з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №264587221 від 06.07.2021 (а.с.203 т.2). Доказів зворотнього учасниками справи не надано. З даним позовом до суду [PERSON] звернулася 15.11.2021, а відтак суд приходить до висновку, що строк позовної давності нею не пропущений, а відповідно відсутні підстави відмови у задоволенні позову з цих підстав. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 5172,19 грн. підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах на користь позивача.

Outcome: approved