Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що [INFO] померла її двоюрідна бабка [PERSON] . За життя [PERSON] , склала заповіт за яким все належне їй на час смерті майно заповідала [PERSON] тобто їй. Але в заповіті бабка зазначила її не як двоюрідну внучку, а зазначила просто внучці. Рішенням суду було встановлено факт родинних відносин, а саме, що померла [PERSON] , є її двоюрідною бабкою. Зазначені розбіжності між заповітом та рішенням суду унеможливлюють отримання свідоцтва про право на спадщину, що стало підставою для звернення до суду. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 32), про причини неявки не повідомляв, заяву про розгляд справи за відсутності представника не подавав. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 32-33). Суд розглядає справу за відсутності учасників справи та ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 223 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 28.09.2017\~року [PERSON] \~залишила заповіт\~на випадок\~своєї смерті\~на ім`я\~внучки [PERSON] . [INFO] [PERSON] \~померла.\~ [PERSON] ,\~звернулася до\~Суворовської державної\~нотаріальної контори\~у м.\~Одеса з\~заявою про\~прийняття спадщини\~щодо померлої\~ [PERSON] . 19.10.2022 року державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Мойсеєва С.О., повідомила, що за спадковою справою №91/2022р. щодо померлої [PERSON] встановити родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] [INFO] неможливо. [PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту родинних відносин. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі №522/2949/23 від 31.07.2023 року заяву [PERSON] задоволено. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) є двоюрідною онукою [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] . Рішення набрало законної сили 07.09.2023 року. Так, відповідно до листа № 2339/02-14 від 19.10.2022 року про неможливість встановлення родинних зв`язків державним нотаріусом Мойсеєвою С.О. зазначено, що [PERSON] надала до спадкової справи заповіт, посвідчений Осінцевою В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 28.09.2017 року за реєстровим № 2075, складений на ім`я [PERSON] , але в заповіті вказано, що «заповідаю своїй внучці [PERSON] ». Оскільки в тексті вищевказаного заповіту вказано: «заповідаю своїй внучці [PERSON] », а рішенням Суворовського районного суду м. Одеси встановлено, що [PERSON] двоюрідна онука [PERSON] , зі слів державного нотаріуса Мойсеєвої С.О., не вбачається за можливе видати свідоцтво про право на спадщину. В зазначеному заповіті вказано персональні дані [PERSON] (дата, місяць, рік народження, РНОКПП), однак дана інформація не взята до уваги нотаріусом при відкритті спадщини. Згідно зі ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Так, ч.1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того, ст. 1256 ЦК України передбачена можливість тлумачення заповіту судом, яке здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з`ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ст. 1236 ЦК України). Таким чином суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] , обгрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved