Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким припинити право спільної часткової власності [PERSON] (29/100 частин), [PERSON] (11/50 частин), [PERSON] (9/50 частин), [PERSON] (3/50 частин) на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно: 437850053104 внаслідок знищення майна. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] (1/4 частина) на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно: 437850053104 внаслідок знищення майна інших співвласників нерухомості. Визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 36,0 кв.м., житловою площею 13,7 кв.м. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є власником частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Дана частка складається із 17/100 частин, яка належала її померлому чоловіку [PERSON] на підставі договору дарування від 01.08.2001 року та з 2/25 частин, яка належала її чоловіку на підставі договору дарування від 11.06.2020 року від імені [PERSON] . Інші частки належать згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.04. 2023 належать: 11/50 частин належить [PERSON] ; 9/50 частин належить [PERSON] ; 29/100 частин належали [PERSON] ; 3/5 частин належить [PERSON] . Позивач зазначає, що неодноразово намагалася знайти відповідачів, щоб впорядкувати відносини власності на зруйноване майно, оскільки чинне законодавство передбачає можливість припинення права власності на нерухоме майно внаслідок його руйнування в позасудовому порядку шляхом подання до державного реєстратора відповідної спільної заяви усіх співвласників, але в зв`язку з тим, що їй невідомо де зараз відповідачі, які не вчиняють будь-яких дій щодо подання такої заяви, що унеможливлює вирішити вказане питання в позасудовому порядку, вона змушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.11.2023 відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача адвокат Ольшанська О.Б. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності позивача та його представника, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без його участі та просить ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідачів не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідачі були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, вони не повідомляли суд про причини неявки, ними не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. [PERSON] є власником частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.07.2022, спадкова справа № 211/2021, зареєстровано в реєстрі за № 5-777. Частка позивача складається із 17/100 частин, яка належала її померлому чоловіку [PERSON] на підставі договору дарування від 01.08.2001 року та з 2/25 частин, яка належала її чоловіку на підставі договору дарування від 11.06.2020 року від імені [PERSON] . Інші частки належать згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.04. 2023 належать: 11/50 частин належить [PERSON] ; 9/50 частин належить [PERSON] ; 29/100 частин належали [PERSON] ; 3/5 частин належить [PERSON] . Відповідно до довідки бюро технічної інвентаризації міжрегіональне від 26.04. 2023 року ( копію додаю), всі частки житлового будинку, окрім частки позивача, зруйновані. Відповідно до висновку експерта № 79 за результатами експертного будівельно технічного дослідження від 31 жовтня 2023 року ( копію додаю) експерт зробив наступні висновки: Конструктивне та об`ємно планувальне рішення, санітарно гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання частини житлового будинку з господарськими побудовами за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться у володінні [PERSON] відповідає діючим будівельно технічним вимогам і має технічну можливість існувати як окремий ізольований об`єкт нерухомого майна у складі : житловий будинок літ. А-1 з прибудовою літ.а5 загальною площею 36,0 кв.м. у складі приміщень: кухня № 1-1 площею 10, 7 кв.м., коридор №1-2 площею 6, 4 кв.м., кімната № 1-3 площею 13, 7 кв.м., ванна кімната № 1-4 площею 3, 4 кв.м., вбиральня № 1-5 площею 1, 8 кв.м., ворота огорожі № 1 , огорожа № 2,вигрібна яма № 3; 29/100 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] знищена, залишки ліквідовані, фізичний знос складає 100%; 11/50 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] знищена, залишки ліквідовані, фізичний знос складає 100%; 3/50 + 9/50 = 12/50 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] ( 3/50); [PERSON] ( 9/50) знищена, залишки ліквідовані, фізичний знос складає 100%. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою\~статті 358 ЦК України\~передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно з вимогами ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі, зокрема, знищення майна. Відповідно до вимог ст. 349 ЦК України, право власності на майно припиняється в разі його знищення. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статі 349 ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна. Згідно із постановою Верховного Суду від 17.01.2019 по справі №708/254/18, умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно, згідно з вимогами ст.349ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Враховуючи викладене, а також те, що факт знищення майна підтверджений належними доказами. Чинним законодавством не встановлено обмежень для припинення права власності на об`єкт нерухомості, який знищено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачами обрано належний спосіб захисту їх цивільного права, позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено

Outcome: approved