Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 03 січня 2024 року до суду надійшов указаний вище позов, у якому [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 06.03.2018 Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 435. Позовні вимоги мотивує тим, що з 06.03.2018 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідачка добровільно розірвати шлюб не бажає в органах РАЦС, тому він змушений звернутись до суду. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 03.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 22 січня 2024 року. Вказаною ухвалою суду відповідачеві\~\~запропоновано надати відзив на позовну заяву. 22.01.2024 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 05.02.2024. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, на виклик суду не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги\~ЦПК України\~щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до вимог ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі\~\~наявних доказів, про що постановлено ухвалу, відповідно до вимог\~статей 280 -281 ЦПК України.\~\~ У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 06.03.2018 Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 435. Від шлюбу сторони дітей не мають, через органи РАЦС відповідач відмовився розірвати шлюб. Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між сторонами, а саме, що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад через різні характери і погляди на спільне сімейне життя, на вирішення питань ведення спільного господарства, у зв`язку із чим шлюбні відносини між сторонами припинено. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 9 Конституції України, ратифікована\~Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2,3,4 ст.56 СК України встановлено,що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.\~\~Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, з підстав, що наведені в позові, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. VІ. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Позивачем сплачено 1073,60 грн судового збору, а тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved