Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

31.10.2022 року позивач, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, звернулися до суду із позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення неправомірно отриманих бюджетних коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 21.01.2020 року до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради звернулася [PERSON] , із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі поданих відповідачем документів позивачем було призначено допомогу відповідачу на період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 2218 грн. щомісячно. Ураховуючи норми постанови Кабінету міністрів України № 264, відповідачу було продовжено виплату допомоги на наступний період. На підставі поданих відповідачем документів право останньої на допомогу за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року не підтверджено, в результаті чого позивачем винесено рішення про відмову у призначенні допомоги. Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної адміністрації, який здійснює нарахування і виплату допомог, розраховано переплату бюджетних коштів відповідачу, яка склала за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року - 2218 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. За таких обставин суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя прийшла до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Суддею встановлено, що 21.01.2020 року до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради звернулася [PERSON] , із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 29.01.2020 року допомогу було призначено відповідачу з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 2218 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 (в редакції, яка діяла на момент звернення) право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно з п. 36 Порядку допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Відповідно до ст. 18-3 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» допомога на дітей надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до п.34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до ст.22 Закону одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з Законом. На підставі поданих відповідачем документів право останньої на допомогу за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року не підтверджено, в результаті чого позивачем винесено рішення про відмову у призначенні допомоги. 13.12.2021 року направлено лист - претензію за адресою відповідача про необхідність повернення коштів у сумі 2218 грн. На даний час державні кошти у сумі 2218 грн. боржником на рахунок управління не повернуті. Нормою ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З огляду наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved