Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

09 жовтня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивувано тим, що АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір VILWGI0000001473 від 12.11.2007 року. Згідно договору АТ КБ «Приват Банк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 126250,00 грн на термін до 12.11.2027, а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язання за договором VILWGI0000001473 від 12.11.2007 року, між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки. У зв`язку із порушенням кредитних зобов`язань, з урахуванням внесених коштів відповідач станом на 16.09.2019 року має заборгованість - 206152,45 грн, з яких: 97146,97 грн - заборгованість за тілом кредиту; 48337,13 грн -заборгованість за відсотками за користування кредитом; 41927,22 грн - нараховано пені; а також штрафи відповідно до Договору: 18741,13 грн - штраф (процентна складова), тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість в розмірі 206152,45 грн за кредитним договором та суму сплаченого судового збору у розмірі 3092,29 грн. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі. Заочним рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задоволено, стягнено з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором VILWGI0000001473 від 12.11.2007 в розмірі 206 152,45 грн. [PERSON] 07 липня 2021 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року по справі № 131/1336/19 (а.с. 76-86). Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 липня 2021 року заочне рішення від 21 жовтня 2020 року по справі № 131/1336/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано (а.с. 163-164). Оскільки, суддя Олексієнко О.Ю. призначений на посаду судді Указом Президента України №321/2016 від 01.08.2016 року "Про призначення суддів" терміном на п`ять років та виключений з автоматичного розподілу справ між суддями у зв`язку з закінченням терміну повноважень - 01.08.2021 року, тому протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Іллінецького районного суду Вінницької області від 03.09.2021 року головуючим суддею визначено Балтака Д.О. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 травня 2022 року ухвалено відвести суддю Іллінецького районного суду Вінницької області Балтака Д.О. від участі у розгляді цивільної справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Справу передано до канцелярії для визначення іншого складу суду, в порядку ст.ст. 33,41 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2022 року вказану справу передано для розгляду судді Шелюховському М.В. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 травня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шелюховським М.В. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року задоволено заяву [PERSON] про відвід судді Іллінецького району Вінницької області Шелюховського М.В. від участі у розгляді даної цивільної справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 липня 2022 року головуючим суддею визначено Олексієнка О.Ю. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 липня 2022 року цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до провадження. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2022 року ухвалено перейти в розгляді цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання. 29 травня 2023 року до Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов відзив відповідача [PERSON] згідно якого він просить у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] від 20 вересня 2019 року відмовити у повному обсязі, з тих підстав, що головним висновком задоволення вимог банку за рішенням апеляційного суду Вінницької області від 18 листопада 2015 року по справі №207/2600/2012 рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року зміні, а саме абзац перший його резолютивної частини необхідно доповнити тим, що звернення стягнення на квартиру проводиться в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 228365,57 грн., та зазначити складові даної заборгованості.» В матеріалах справи міститься договір іпотеки (а с. 141- 144, том 1), згідно якого: «1.4. Сторони погоджуються з тим, що у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки у будь-якому випадку його вартість буде визначатись на підставі акта незалежної оцінки нерухомого майна або встановлюватись за домовленістю сторін.» Тобто сторони погодились з висновком суду апеляційної інстанції в справі № 207/2600/2012, що звернення стягнення на квартиру проводиться в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 228365,57 грн. 11 липня 2023 року до Іллінецького районного суду Вінницької області від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (Відповідач-1) 12.11.2007 року уклали кредитний договір, згідно якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 126250,00 грн. на термін до 12.11.2027 р., а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором № VILWGI0000001473 між АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки з поручителем [PERSON] . Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодеску України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. В процесі розгляду даної справи, Банк отримав інформацію щодо смерті поручителя [PERSON] що підтверджується Відповіддю Немирівського районного відділу ДРАЦС на запит суду від 12.02.2020 року та копією актового запису про смерть Поручителя №38 від 28.03.2016 року. Також, 25.07.2023 до суду сторона позивача подала заяву про збільшення розміру позовних вимог згідно якої просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № VILWGI0000001473 від 12.11.2007 в розмірі- 248965,89 грн, з яких: 97146,97 грн - заборгованість за тілом кредиту; 97138,39 грн -заборгованість за відсотками за користування кредитом; 54680,53 грн. заборгованість з пені. В обґрунтування заяви про збільшення позовних вимог, позивачем подано розрахунок заборгованості за договором № VILWGI0000001473 від 12.11.2007 року станом на 27 червня 2023 року (а.с. 206-209, том 2). При цьому, позивач просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] . Представник позивача Рудич І.Р. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити, оскільки відповідач свої обов`язки за договором № VILWGI0000001473 від 12.11.2007 не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили щодо позовних вимог з посиланням на мотиви, які викладені в відзиві на позовну заяву. Крім того, позивач пояснив, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 18 листопада 2015 року звернено стягнення на квартиру загальною площею 48,10 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , проводиться в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VILWGI0000001473 від 12.11.2007 р. в загальній сумі 228365,57 грн. Тому, після даного судового спору та фактичної реалізації даної квартири позивачем АТ КБ «ПриватБанк», останні жодного разу не повідомляли його, що сума від реалізації не погасила заборгованість вказану в рішенні Апеляційного суду Вінницької області. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так судом установлено, що АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] уклали договір про іпотечний кредит VILWGI0000001473 від 12.11.2007 року. Згідно договору АТ КБ «Приват Банк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 126250,00 грн на термін до 12.11.2027. В забезпечення виконання зобов`язання за договором VILWGI0000001473 від 12.11.2007 року, між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Так, згідно ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону про іпотеку). Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (стаття 17 Закону про іпотеку). Згідно із частиною першою статті 7 Закону про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до статті 33 Закону про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, у листопаді 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] третя особа на стороні відповідача орган опіки та піклування Іллінецької районної державної адміністрації про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VILWGI0000001473 від 12.11.2007 в розмірі 228365,57 грн. на квартиру загальною площею 48,10 кв.м., житловою площею21 кв. м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Встановити початкову вартість предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 169223 грн. Виселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS] , зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному підрозділі державної міграційної служби України. 13 серпня 2014 року рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області позовні вимоги задоволено, а саме звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру, розташовану в [ADDRESS] та виселено із зазначеної квартири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 18 листопада 2015 року (а.с. 133- 136) вирішено рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року змінити, абзац перший його резолютивної частини доповнити тим, що звернення стягнення на квартиру загальною площею 48,10 кв.м. житловою площею 21 кв. метр, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , проводиться в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VILWGI0000001473 від 12.11.2007 р. в загальній сумі 228365,57 грн., яка складається : 124722,18 грн. - заборгованість за кредитом; 75285,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7597,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 20760,51 грн. - штраф (процентна складова). Та доповнено резолютивну частину новим абзацом: встановити початкову вартість предмету іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 169223 грн. В решті рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року залишено без змін. Згідно виписки по рахунку щодо підтвердження реалізації заставного майна по договору №VILWGI0000001473 від 12.11.2007 року, сума якої становить 230941,20 грн (а.с. 27-32, том 2) установлено, що 27.05.2016 АТ КБ «ПриватБанк» здійснив погашення за рахунок реалізації майна по даному договору, а саме: комісії по кредитному договору - 12,61 грн; сплачена пеня - 426,66 грн; погашення заборгованості - 1183,03 грн; погашення відсотків - 5207,57 грн; погашення заборгованості - 14170,64 грн; погашення заборгованості - 14313,90 грн; сплачена пеня - 58534,96 грн; погашення відсотків - 123602,72 грн; погашення відсотків - 1410,83 грн; погашення заборгованості - 12078,28 грн. При цьому, АТ КБ «ПриватБанк» фактично не виконав рішення Апеляційного суду Вінницької області від 18 листопада 2015 року щодо погашення за рахунок реалізації предмета іпотеки суми заборгованості за договором №VILWGI0000001473 від 12.11.2007 року в розмірі 228365,57 грн., яка складається : 124722,18 грн. - заборгованість за кредитом; 75285,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7597,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 20760,51 грн. - штраф (процентна складова), здійснивши на власний розсуд погашення тих складових, які взагалі не вказувались в рішенні суду. Зокрема здійснено погашення 58534,96 грн. в рахунок пені, в той час коли рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 18 листопада 2015 року зазначено пеня 7597,54 грн.; здійснено погашення заборгованості за кредитом 12078,28 грн. на відміну 124722,18 грн., і так далі. Вказані дії АТ КБ «ПриватБанк» фактично призвели до штучного створення нової заборгованості, що стало наслідком нового позову через три роки (09 жовтня 2019 року) АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № VILWGI0000001473 від 12.11.2007 року. Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право, що, на переконання судової колегії, і мало місце у даній справі - відповідач, визнаючи в актах приймання-передачі та гарантійному листі факт виконання позивачем умов Договору щодо укладення договорів страхування та підтверджуючи надходження сум страхових платежів і зазначаючи суми комісійної винагороди позивачу, гарантуючи їх виплату, у судових засіданнях зайняв протилежну позицію та став стверджувати про відсутність доказів того, що саме за участі позивача укладено низку договорів страхування. Виходячи з норм вищенаведеного чинного законодавства та обставин правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в межах договору № VILWGI0000001473 від 12.11.2007 року суд констатує, що у даному випадку позовні вимоги щодо стягнення з останнього заборгованість в розмірі- 248965,89 грн, з яких: 97146,97 грн - заборгованість за тілом кредиту; 97138,39 грн -заборгованість за відсотками за користування кредитом; 54680,53 грн. заборгованість з пені заявлені необгрунтовано. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed