Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

15 листопада 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] до державного підприємства «Cхідний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання та нещасним випадком на виробництві. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що протягом тривалого часу з 24 грудня 1991 року по 29 серпня 2013 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах ДП «СхідГЗК». 29 серпня 2013 року позивача звільнено з роботи. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання. \~ \~ \~ \~П.7 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 13 березня 2014 року, затвердженого начальником Маловисківського міжрайонного Управління ДСЕС України у Кіровоградській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: \~ \~ \~ \~-\~радикулопатія С6,С7,С8\~і Ь5,81,\~з вираженим\~(Зет)\~статико-динамічним\~порушеннями,\~стійким больовим\~і м`язово-тонічним\~синдромами,\~нейродистрофією у\~вигляді двостороннього\~плечолопаткового періартрозу\~(ПФС\~другого ступеня),\~остеоартрозу у\~поєднанні з\~пері артрозамиліктьових (ПФ другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів; -вегетативно-сенсорна полінейропатія рук з периферичним ангіодистонічним синдромом та трофічними порушеннями на кистях; -хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першого- другого ст., емфізема легень першого-другого ст). ЛН першого-другого ст. Згідно п. 16 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий термін праці під впливом шкідливих виробничих факторів на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК». Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: запиленість повітря робочої зони: максимальна 5,9 мг/м3, середня респірабельна фракція 1,5 мг/м3;\~маса вантажу,\~який разово\~підіймається та\~переміщується в\~ручну до\~2-х\~раз на\~годину причередуванні з іншою роботою 50кг; маса вантажу, який разово підіймається та переміщується в ручну постійно на протязі зміни 20 кг; вібрація локальна 114 дБ. Також за час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1 від 25 березня 2013 року та актом розслідування -нещасного випадку форми Н-5 від 25 березня 2013 року . П.\~3\~акту форми\~Н-5\~вказує на\~обставини,\~за яких\~стався нещасний\~випадок,\~а саме:\~Близько14 години 40\~хвилин [PERSON] \~в «Північних»\~вентиляційних воротах\~в правій\~половині воріт\~відкрив спеціально\~обладнанні двері\~для проходу\~людей.\~Через відкриті\~двері [PERSON] \~перейшов на\~протилежну сторону\~дверей для\~відкривання вентиляційних\~воріт.\~ [PERSON] \~і [PERSON] \~залишились з\~другої сторони\~дверей і\~почали тягнути\~ворота на\~себе,\~а [PERSON] \~намагався їм\~допомогти,\~тиснув на\~них з\~іншої сторони.\~При цьому\~вони не\~відкрили на\~лівійполовині воріт вентиляційне вікно, яке спеціально призначене для зменшення тиску струменю повітря на вентиляційні ворота під час їх відкривання. [PERSON] і [PERSON] тягнули праву половину воріт до себе, а [PERSON] штовхав від себе. При відкриванні воріт [PERSON] тримався руками за половину воріт, а [PERSON] притримував двері для проходу людей. В цей момент, зі слів [PERSON] і [PERSON] , різко збільшився потік повітря і ворота потягнуло назад. [PERSON] не вдержав двері для проходу людей, [PERSON] успів відскочити, а [PERSON] не встиг прибрати ліву руку, і її затисло між половинами воріт, від чого він закричав. [PERSON] та [PERSON] розтягли половинки воріт, так щоб можна було витягти руку. Після цього [PERSON] , одразу перев`язав [PERSON] травмовану руку. Відповідно до п. 6 факту форми Н-5 зазначено, що нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом. П. 9 акту форми Н-1 описує характер травм, отриманих позивачем: поверхневі забійні рани тильної поверхні лівої кисті. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 01 квітня 2014 року серія 10 ААА № 263318 позивачу первино безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 60% . Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 01 квітня 2014 року серія 10 ААВ № 767139 позивачу первино безтерміново встановлено третю групу інвалідності. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою №1286 із медичної карти стаціонарного хворого та випискою № 9657 з медичної карти стаціонарного хворого . Відповідно до медичного висновку від 04 березня 2014 року № 438 позивач має скарги на біль в шийному та поперековому відділах хребта, з іррадіацією в руки та ліву ногу, порушену ходу, біль і обмеження руху в ліктьових і колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт з них, заніміння кінцівок, переважно в правих, задишку при незначному фіз.. навантаженні, кашель х виділенням слизового мокротиння, важкість в грудній клітці, зниження слуху. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань та травми, що супроводжуються значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. На думку позивача, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 245000 грн, які він просить стягнути з відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представнику відповідача ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відповідно до вимог ЦПК України, було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить підпис представника відповідача у розносній книзі, копія якої міститься в матеріалах справи. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. 28.11.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, де останній вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного. ДП «СхідГЗК» вважає недоведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача з порушення вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» та настанням у позивача негативних наслідків втрати професійної працездатності встановленої у розмірі 60%. Так, позивач усвідомлював умови своєї праці і повинен був передбачати негативні наслідки для свого здоров`я в майбутньому, оскільки за відповідні шкідливі умови праці він отримував відповідні компенсації та пільги, зокрема збільшену заробітну плату і право на пільгове (дострокове) призначення пенсій за особливі умови праці. Що стосується посилання позивача на позбавлення можливості вести повноцінний спосіб життя, особливості лікування та систематичну необхідність отримання медичної допомоги, внаслідок чого він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, почуття страху, то на думку відповідача, ці доводи є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності та спростовуються наданою відповідачем довідкою про результати визначення ступеня втрати працездатності, де зазначено, що позивач потребує лікування один раз на три роки, тобто мови про систематичність, в даному випадку, взагалі йти не може та довідкою до акту огляду МСЕК, якою встановлено інвалідність 3-ї групи і в якій позивачу протипоказана робота в шкідливих умовах праці, тобто жодної причини відмовлятися від повноцінного способу життя лікарі МСЕК не знайшли. Враховуючи викладене відповідач просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманням професійного захворювання відмовити у повному обсязі. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до трудової книжки, виданої на ім`я позивача [PERSON] , останній дійсно з 24\~грудня 1991\~року по\~29\~серпня 2013\~року працював\~на різних\~посадах у\~різних структурних\~підрозділах Державного\~підприємства «Східний\~гірничо-збагачувальний\~комбінат».\~29\~серпня 2013\~року позивача\~звільнено з\~роботиу зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яка перешкоджає продовженню даної роботи, п.2 ст.40 КЗпП України. /а.с.9-10/ За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання. П.7 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 13 березня 2014 року, затвердженого начальником Маловисківського міжрайонного Управління ДСЕС України у Кіровоградській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: \~ \~ \~ \~ \~ \~ -\~радикулопатія С6,С7,С8\~і Ь5,81,\~з вираженим\~(Зет)\~статико-динамічним\~порушеннями,\~стійким больовим\~і м`язово-тонічним\~синдромами,\~нейродистрофією у\~вигляді двостороннього\~плечолопаткового періартрозу\~(ПФС\~другого ступеня),\~остеоартрозу у\~поєднанні з\~пері артрозамиліктьових (ПФ другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів; -вегетативно-сенсорна полінейропатія рук з периферичним ангіодистонічним синдромом та трофічними порушеннями на кистях; -хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першого- другого ст., емфізема легень першого-другого ст). ЛН першого-другого ст./а.с.11, зворот/ Згідно п. 16 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий термін праці під впливом шкідливих виробничих факторів на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК»./а.с.12/ Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: запиленість повітря робочої зони: максимальна 5,9 мг/м3, середня респірабельна фракція 1,5 мг/м3;\~маса вантажу,\~який разово\~підіймається та\~переміщується в\~ручну до\~2-х\~раз на\~годину причередуванні з іншою роботою 50кг; маса вантажу, який разово підіймається та переміщується в ручну постійно на протязі зміни 20 кг; вібрація локальна 114 дБ./а.с.12/ Також за час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1 від 25 березня 2013 року та актом розслідування -нещасного випадку форми Н-5 від 25 березня 2013 року . П.\~3\~акту форми\~Н-5\~вказує на\~обставини,\~за яких\~стався нещасний\~випадок,\~а саме:\~Близько14 години 40\~хвилин [PERSON] \~в «Північних»\~вентиляційних воротах\~в правій\~половині воріт\~відкрив спеціально\~обладнанні двері\~для проходу\~людей.\~Через відкриті\~двері [PERSON] \~перейшов на\~протилежну сторону\~дверей для\~відкривання вентиляційних\~воріт.\~ [PERSON] \~і [PERSON] \~залишились з\~другої сторони\~дверей і\~почали тягнути\~ворота на\~себе,\~а [PERSON] \~намагався їм\~допомогти,\~тиснув на\~них з\~іншої сторони.\~При цьому\~вони не\~відкрили на\~лівійполовині воріт вентиляційне вікно, яке спеціально призначене для зменшення тиску струменю повітря на вентиляційні ворота під час їх відкривання. [PERSON] і [PERSON] тягнули праву половину воріт до себе, а [PERSON] штовхав від себе. При відкриванні воріт [PERSON] тримався руками за половину воріт, а [PERSON] притримував двері для проходу людей. В цей момент, зі слів [PERSON] і [PERSON] , різко збільшився потік повітря і ворота потягнуло назад. [PERSON] не вдержав двері для проходу людей, [PERSON] успів відскочити, а [PERSON] не встиг прибрати ліву руку, і її затисло між половинами воріт, від чого він закричав. [PERSON] та [PERSON] розтягли половинки воріт, так щоб можна було витягти руку. Після цього [PERSON] , одразу перев`язав [PERSON] травмовану руку./а.с.13-15/ Відповідно до п. 6 факту форми Н-5 зазначено, що нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом./а.с.16-18/ П. 9 акту форми Н-1 описує характер травм, отриманих позивачем: поверхневі забійні рани тильної поверхні лівої кисті./а.с.14, зворот/ Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 01 квітня 2014 року серія 10 ААА № 263318 позивачу первино безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 60% ./а.с.19/ Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 01 квітня 2014 року серія 10 ААВ № 767139 позивачу первино безтерміново встановлено третю групу інвалідності./а.с.20/ Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою №1286 із медичної карти стаціонарного хворого та випискою № 9657 з медичної карти стаціонарного хворого ./а.с.21,22/ Відповідно до медичного висновку від 04 березня 2014 року № 438 позивач має скарги на біль в шийному та поперековому відділах хребта, з іррадіацією в руки та ліву ногу, порушену ходу, біль і обмеження руху в ліктьових і колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт з них, заніміння кінцівок, переважно в правих, задишку при незначному фіз.. навантаженні, кашель х виділенням слизового мокротиння, важкість в грудній клітці, зниження слуху./а.с.23-24/ У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням та травмою порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжуються значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Суд під час розгляду цивільної справи керується та застосовує наступні положення Законів. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу. Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими. Відповідно до вимог\~статті 173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як слідує з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Відповідно до частини третьої\~статті 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. У пункті 13\~Постанови\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.\~\~У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. З огляду на положення ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця). За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Згідно з ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах. За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, під час судового розгляду доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). Таким чином, суд, при визначені розміру моральної шкоди оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрату 60% професійної працездатності безтерміново, призначення позивачу третьої групи інвалідності, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача та,

Outcome: partial