Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 18.12.2023 позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: - житловий будинок в [ADDRESS] ; - земельні ділянки площею 3,9201 га та площею 0,6150 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рожищенської міської ради, на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №032266, виданого Мильською сільською радою 24.10.2001 року; - земельні ділянки площею 0,52 га та площею 0,33 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в селі Мильськ, на підставі державного акту серії ВЛ №24, виданого Мильською сільською радою 07.07.1997 року. Для оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Р.П. Павлюк і отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку тим, що не подано в нотаріальні органи в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. За життя [PERSON] . [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила відповідне розпорядження, а саме свій житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, включаючи грошові заощадження, заповіла [PERSON] та [PERSON] . Сестри позивача відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] спадщини не прийняли. На момент смерті [PERSON] позивач разом із спадкодавцем не проживав. Причиною неподання позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом є те, що йому стало відомо про його існування лише влітку 2023 року, коли його дружина [PERSON] , під час прибирання будинку матері, серед старих журналів і книг знайшла заповіт. Просить визначити йому додатковий строк терміном один місяць для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки він не знав про заповіт, а тому не звернувся до нотаріуса в 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що є поважною причиною пропуску даного строку. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023 року, справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій ( ас 20). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 19.12.2023 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, витребувані додаткові матеріали, що були надані на вимогу суду, підготовче засідання призначено на 11.01.2024 року ( ас 21-22). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 11.01.2024 року закрито підготовче провадження, викликані свідки, справа призначена до судового розгляду по суті на 01.02.2024 року ( ас 41-43). Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові, який просили задовольнити. Додатково суду пояснили, що матір`ю позивача [PERSON] на його ім`я та на ім`я сестри [PERSON] було вчинено заповіт і він не знав про це, оскільки ні матір, ні хтось інший йому про вчинення заповіту не повідомив. Про заповіт він дізнався лише в влітку 2023 року, коли його дружина [PERSON] , прибираючи в будинку його матері, що знаходиться в [ADDRESS] , а саме серед книг і старих журналів знайшла заповіт [PERSON] , складений на ім`я позивача та відповідача [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 49), відзиву на позовну заяву не подали. Відповідач [PERSON] 19.01.2024 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить задовольнити ( ас 50). Відповідач [PERSON] 26.01.2024 року подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить задовольнити ( ас 53). Заслухавши пояснення позивача, у тому числі надані як свідком, а також заслухавши показання свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була мамою позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Їх батько [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами; земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства; дві земельні ділянки з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачу влітку 2023 року стало відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила заповіт, посвідчений 17.09.2005 року секретарем Мильської сільської ради Рожищенського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі від № 93, згідно якого заповіла позивачу та відповідачу [PERSON] все належне їй спадкове майно. З приводу оформлення спадкових прав за заповітом після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Р.П. Павлюк і 12.12.2023 року отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку тим, що не подано в нотаріальні органи в установлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини з дня смерті матері [PERSON] . Дані обставини підтверджуються показаннями [PERSON] , надані ним як свідком, показаннями свідка [PERSON] , а також письмовими доказами, що досліджені безпосередньо у судовому засіданні: копією паспорта [PERSON] ( ас 5-7); свідоцтвом про смерть [PERSON] ( ас 9); випискою № 1162 з погосподарської книги №1 за 2000-2005 роки від 12.12.2023 року ( ас 10); Державним актом на право приватної власності на землю IV-ВЛ № 032266 від 24.10.2001 року ( ас 11); Державним актом на право приватної власності на землю Серії ВЛ №24 від 07.07.1997 року ( ас 12); постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2023 року за № 233/02-31 ( ас 13); Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.12.2023 року ( ас 14); свідоцтвом про народження [PERSON] ( ас 15); свідоцтвом про смерть [PERSON] від 12.12.2023 року ( ас 17); заповітом від 17.09.2005 року ( ас 16); довідкою Переспівського старостинського округу Рожищенської міської ради Волинської області № 1140 від 05.12.2023 року ( ас 18), Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.12.2023 року ( ас 30); Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 3 статті\~1223, частини 1 статті\~1220, частини 1 статті\~1270\~ЦК України, здійснення права на спадкування, право на спадщину, виникає у день її відкриття. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, згідно частини 3\~статті 1272 ЦК України. За змістом наведених норм ЦК України, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини 3\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. В судовому засіданні встановлено, що позивач не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується: паспортом [PERSON] з відміткою про місце проживання (реєстрації) ( ас 5-7); Витягом з Реєстру Рожищенської територіальної громади № 2023/010003290 від 06.12.2023 року ( ас 8); довідкою Переспівського старостинського округу Рожищенської міської ради Волинської області № 1140 від 05.12.2023 року про місце реєстрації спадкодавця на день смерті ( ас 18), та пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, встановлений\~статтею 1270 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для подання заяви і прийняття спадщини було відсутність у нього станом на день смерті спадкодавця і протягом шести місяців після цього інформації про наявність заповіту від імені [PERSON] , у тому числі на його ім`я. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців\~про наявність\~заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин, в контексті положень частини 3\~статті 1272 ЦК України,\~поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію позивачем передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для подання заяви і прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене у сукупності, виходячи із характеру спірних правовідносин та встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме у зв`язку з його необізнаністю про наявність заповіту спадкодавця, у тому числі і на його ім`я, а тому пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від права спадкування за заповітом, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] один місяць з дня набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. При ухваленні рішення у справі суд також враховує визнання позову відповідачами. Враховуючи клопотання позивача, суд залишає судові витрати, понесені при сплаті судового збору, за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved