Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 01.09.2010 Виконкомом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 7. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що від даного шлюбу вони мають двох малолітніх синів, однак спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Шлюбні відносини вже більше десяти років між ним припинені, проживають окремо один від одного, не ведеться спільне гоподарство, примирення з відповідачем неможливе, тому їхній шлюб існує лише формально та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та участі позивачки, а також зазначила, що позов про розірвання шлюбу підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, відзиву на позов не надав. Зі згоди представника позивачки адвоката Орло Ю.В. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом статті 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2010 року виконкомом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 7, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим, що видно зі змісту позовної заяви. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому відповідно до статті 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved