Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначила, що [INFO] в м.Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області померла мама [PERSON] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке крім іншого складається з 19/50 часток житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташовані по [ADDRESS] . Позивач та сестри [PERSON] , [PERSON] та батько [PERSON] - відповідачі по справі, є спадкоємцями померлої [PERSON] першої черги спадкування за законом відповідно до вимог ст.1261 ЦК України. У встановлений законодавством 6-місячний термін після смерті мами позивач звернулись з сестрами з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вознесенського нотаріального округу Миколаївської області Волошиної Н.В., де була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] . Батько [PERSON] не мав наміру оформляти спадщину і заяву про прийняття спадщини у нотаріуса не подавав. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] приймали спадщину за заповітами на земельні ділянки і також не мають бажання успадковувати вказаний вище житловий будинок. Однак, позивач не має можливості оформити спадщину на житловий будинок через те, що батько вчасно не написав відмову від прийняття спадщини за законом, а на день смерті [PERSON] був також зареєстрований за однією адресою з останньою, а тому відповідно ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, тому позивач і звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, представник до суду надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з`явилися до суду надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] в м.Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке крім іншого складається з 19/50 часток житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташовані по [ADDRESS] . Позивач та сестри [PERSON] , [PERSON] та батько [PERSON] - відповідачі по справі, є спадкоємцями померлої [PERSON] першої черги спадкування за законом відповідно до вимог ст.1261 ЦК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно п. 4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент смерті. На підтвердження цих обставин спадкоємці мають надати документи, які підтверджують даний факт. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на 19/50 частки житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved