Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Адвокат Кравець В.А. в інтересах [PERSON] звернулася в суд з вказаною вище завою. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що близько двох років тому заявниця [PERSON] та [PERSON] почали зустрічатися та проживати разом за адресою: [ADDRESS] . Влітку 2023 року у них народився син. Після народження сина [PERSON] почав зловживати алкоголем. Крім того, в стані алкогольного сп`яніння почав постійно хватати співмешканку за руки, ноги чи шию, від чого в неї залишались синці, у зв`язку із чим [PERSON] розірвала стосунки з [PERSON] . Після розриву стосунків [PERSON] весь час переслідує [PERSON] , ходить за нею в школу та в дитячий садок, які відвідують діти потерпілої. Кривдник постійно пише Жанні смс-повідомлення, в яких містяться погрози. Нещодавно [PERSON] проник до помешкання [PERSON] і остання до ранку не мала змоги ні викликати поліцію, ні вигнати його з будинку. Неодноразово [PERSON] зверталась до поліції. Зокрема, на її заяви щодо [PERSON] виносились термінові заборонні приписи стосовно кривдника, складались протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, за якими останній Тульчинським районним судом Вінницької області був неодноразово притягнутий до відповідальності (справа №148/15/24, справа №148/1600/23, справа №148/498/23, справа №148/2227/23, справа №148/1247/23, справа №148/30/24). Зазначає, що ані наявність заяв про вчинення адміністративних правопорушень, що пов`язані з домашнім насильством, ані наявність термінових заборонних приписів, ані наявність численних протоколів про адміністративне правопорушення, передбачених як ч. 1, та ч. \~ \~ \~ \~2 ст. 173-2 КУпАП, ані наявність постанов суду про притягнення заінтересованої особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173-2 КУпАП, ані ймовірність настання відповідальності за вчинені правопорушення, не впливають належним чином на заінтересовану особу та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо заявниці. Так, [PERSON] продовжує і далі систематично проявляти безпідставні прояви агресії щодо заявниці. Таким чином, [PERSON] є особою, яка зазнала домашнього насильства. [PERSON] вчиняє насильство щодо [PERSON] протягом тривалого часу, не зважає на заходи. вжиті поліцією і судом. Після кожного рішення суду він і надалі погрожує їй розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Зважаючи на це, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою. Вказане стало підставою звернення до суду, в якому представник в інтересах [PERSON] просить видати \~ \~ \~ \~обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON] , а саме: - заборонити наближення на 100 м до місця проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити вести листування, телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах, або контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні представник заявника, адвокат Кравець В.А. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заявниця [PERSON] \~пояснила,\~що вона\~з [PERSON] \~в зареєстрованому\~шлюбі не\~перебуває та\~не перебувала.\~Спільно проживали\~три роки\~в будинку,\~який належить\~їй,\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~У них\~є спільний\~син [PERSON] ,\~якому 6\~місяців.\~ [PERSON] \~протягом останніх\~двох років\~періодично вчиняє\~відносно неї\~домашнє насильство,\~ображає її\~трьох малолітніх\~дітей.\~До 09.01.2024\~діяв терміновий\~заборонний припис\~відносно [PERSON] ,\~винесений 30.12.2023.\~Однак [PERSON] приходив до них, вчиняв скандали, дзвонив. 20.01.2024 вона знов викликала працівників поліції. Тоді ж був винесений терміновий заборонний припис відносно [PERSON] . Просили заяву задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти видання обмежувального припису стосовно нього. Пояснив, що інколи в них з [PERSON] періодично виникали сварки. Вважає, що вона таким чином хоче заборонити йому спілкуватися з сином та брати участь в його вихованні. Заслухавши позицію учасників судового розгляду, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. \~В судовому засіданні згідно копії витягу з реєстру територіальної громади судом встановлено, що місце проживання заявника зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.07.2023 Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 12). З дослідженого в судовому засіданні адміністративного матеріалу №148/498/23 судом встановлено, що 27.03.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та визнано винним у вчиненні домашнього насильства за наступних обставин. 08.03.2023 близько 22:00 години [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , ображав нецензурною лайкою, шарпав за руки, намагався вчинити бійку зі співмешканкою [PERSON] . На Розпутного накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.\~(а.с. 12, 13). Крім того, в судовому засіданні досліджений адміністративний матеріал №148/1247/23 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. В даному адміністративному матеріалі наявна копія термінового\~заборонного припису\~від 20.06.2023,\~згідно якого\~ [PERSON] \~ зобов`язано\~залишити місце\~проживання [PERSON] ,\~заборонено вхід\~та перебування\~в місці\~ [PERSON] \~проживання та\~в будь-який\~спосіб контактувати\~з нею\~(а.с.\~7). З копії\~постанови Тульчинського\~районного суду\~№148/1247/23\~від 30.08.2023\~встановлено,\~що\~ 20.06.2023\~о\~20:45\~год.\~по\~ [ADDRESS] [PERSON] ,\~перебуваючи в\~п`яному вигляді,\~ображав свою\~співмешканку [PERSON] \~нецензурними словами,\~штовхав,\~чим\~\~вчинив домашнє\~насильство психологічного\~характеру.\~ [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ч.\~2\~ст.\~173-2\~КУпАП\~та накладено\~на нього\~стягнення у\~виді штрафу\~у розмірі\~340\~грн.\~(а.с.\~18). Також в\~судовому засіданні\~досліджений адміністративний\~матеріал №148/1600/23\~про притягнення\~ [PERSON] \~до адміністративної\~відповідальності,\~передбаченої ч.\~2\~ст.\~173-2\~КУпАП.\~ З копії постанови Тульчинського районного суду №148/1600/23 від 12.09.2023 встановлено, що \~ [PERSON] 05.08.2023 близько 02:11 год., за місцем свого проживання, перебуваючи у п`яному вигляді, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки [PERSON] . Його визнано винним у вчиненні домашнього насильства, вчиненого повторно, та накладено стягнення у виді громадських робіт строком 50 (п`ятдесят) годин (а.с. 18). Крім того,\~в судовому\~засіданні досліджений\~об`єднаний адміністративний\~матеріал №148/15/23\~про притягнення\~ [PERSON] \~до адміністративної\~відповідальності,\~передбаченої ч.\~ч.\~2\~ст.\~173-2\~КУпАП.\~В даному\~адміністративному матеріалі\~наявна \~копія термінового\~заборонного припису\~від 24.12.2023,\~згідно якого\~ [PERSON] \~ заборонено\~вхід та\~перебування в\~місці проживання\~ [PERSON] \~та в\~будь-який\~спосіб контактувати\~з нею\~(а.с.\~8).\~Також в\~даному адміністративному\~матеріалі наявна\~ копія\~термінового заборонного\~припису від\~30.12.2023,\~згідно якого\~ [PERSON] \~ заборонено\~вхід та\~перебування в\~місці проживання [PERSON] (а.с. 24). З копії постанови Тульчинського районного суду №148/15/23 від 17.01.2024 встановлено, що 24.12.2023 близько 21:30 години, [PERSON] , перебуваючи в п`яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за адресою [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що проявилось у висловлюванні нецензурною лайкою на підвищених тонах щодо [PERSON] , з якою проживає. Він же 30.12.2023 близько 12:00 години, перебуваючи за адресою [ADDRESS] , ображав нецензурною лайкою співмешканку [PERSON] , чим вчинив насильство у сім`ї психологічного характеру. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт. (а.с. 36). Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Пунктами 5, 6 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, особи, які мають спільну дитину (дітей). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд доходить висновку, що домашнє насильство з боку [PERSON] по відношенню до [PERSON] носить постійний та регулярний характер. Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо колишньої співмешканки [PERSON] за адресою її проживання: [ADDRESS] . Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними. Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, заборонити [PERSON] наближатися на відстань меншу ніж 100 метрів до місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; в будь-який спосіб спілкуватися із [PERSON] , в тому числі вести телефонні переговори, контактувати особисто чи через третіх осіб, строком на шість місяців. Щодо інших заявлених вимог, а саме: заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та заборонити вести листування, розмови в соціальних мережах та месенджерах, або через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, то заявником на підтвердження існування даних обставин належних та допустимих доказів не представлено. А тому в цій частині підстав для задоволення заяви суд не вбачає. \~З огляду на викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] . Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial