Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №752284209 від 25.04.2021 в розмірі 66\~674,04 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за вказаним договором позивачем набуто право вимоги до боржника [PERSON] , відповідно до укладених з попередніми кредиторами договорів факторингу. Відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконав, після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаних вище сум заборгованості в судовому порядку. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.11.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Бондаренком А.О. 22.11.2023 подано відзив на позовну заяву, у якому просив позовні вимоги задовольнити частково у розмірі основної суми позики 15\~000 грн та відсотків за користування позикою у межах строку кредитування за період з 25.04.2021 по 21.05.2021 у розмірі 1\~935 грн, оскільки іншого строку договору сторони не узгоджували. 19.12.2023 позивач надіслав на адресу суду клопотанням про долучення доказів (з додатками), в якому просить долучити до матеріалів справи документи, які надані первісним кредитором та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Просить розгляд справи здійснювати без участі представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. 06.02.2024 представник відповідача адвокат Бондаренко А.О. надіслав заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника, позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 16\~935 грн. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 25.04.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 752284209, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит строком на 30 днів в розмірі 15 000,00 грн. на умовах строковості, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 156,95% річних від суми кредиту, що становить 0,43% за користування на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, позичальник підтвердив, що ознайомився та повністю розуміє Правила, текст яких розміщено на сайті товариства:www.moneyveo.com.ua. Також товариством та клієнтом у додатку № 1 до договору погоджено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту (а.с. 6-9). 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно з яким право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». 31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 10-12). 20.10.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги за кредитними договорами, укладеними між фізичним особами та первісним кредитором -ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.13-14). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 66\~674,04 грн, з яких: 14\~083,67 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52\~590,37 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.15). Як вбачається з розрахунку заборгованості за вказаним договором, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій (а.с.16). Відповідно до ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст.599\~ЦК\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11\~ЗУ\~«Про\~електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629\~ЦК\~України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.ст. 512, 514\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Так, набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором № 752284209 від 25.04.2021, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , підтверджується договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та АТ «ТАСКОМБАНК» та додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 31.12.2020, копією договору факторингу № 20102022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ», витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022. Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки, а отже наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту, яку відповідач визнає в розмірі 15 000 грн. Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № 752284209 від 25.04.2021 у розмірі 52\~590,37 грн, суд зважає на наступне. Жодних розрахунків чи посилань на умови кредитного договору щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Надані позивачем витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 20102022 та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 752284209 від 25.04.2021 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданого розрахунку не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договорів факторингу, зокрема і на яку суму основного боргу здійснено нарахування, за який період, по яким ставкам. Ненадання такого розрахунку не дає можливості перевірити обґрунтованість заявленої суми процентів. Між тим, згідно графіку розрахунків, який міститься у кредитному договорі № 752284209 від 25.04.2021, вбачається, що сума кредиту становить 15 000 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом 1935 грн, а всього до сплати 16 935 грн. Згідно ч.1 ст.1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз наведених положень в їх сукупності дає суду підстави для висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача отриманого і не сплаченого тіла позики (кредиту) і відсотків,\~проте нарахованих виключно за період користування грошовими коштами, встановлений у договорі, а саме: за договором № 752284209 від 25.04.2021, (15 000 х 0,43% х 30) = 1935грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 752284209 від 25.04.2021 у розмірі 16\~935 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 25,40 % (16\~935: 66\~674,04 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 681,74 грн (2 684 х 25,40 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial