Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають у шлюбі з 16.10.2020 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалось, з травня 2022 року вони як подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сенсу в їх шлюбі не бачить та має намір влаштовувати своє життя без відповідача. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 18.04.2023 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.06.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті вимог. Ухвалою суду від 18.07.2023 року сторонам надано строк для примирення тривалістю п`ять місяців, до 18.12.2023 року. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою суду від 25.12.2023 року провадження в справі поновлено. Позиція учасників справи Сторони та представник відповідача в судове засідання не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача також подала заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача, при цьому зазначила, що відповідач позовні вимоги не визнає, бажає зберегти сім`ю. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 16.10.2020 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про що складено актовий запис №29. Згідно з копією свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України,Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції прозахистправлюдини іосновоположнихсвобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56СКУкраїни встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що бажає зберегти сім`ю, однак наданий сторонам, за клопотанням відповідача строк на примирення тривалістю 5 місяців позитивних результатів не дав, позивач своєї думки не змінила, примирення з відповідачем не бажає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved