Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

07.08.2023 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.01.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1012-1007, який разом з правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А192 для підписання кредитного договору № 1012-1007 від 01.01.2022, підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 14400,00 грн, строк кредитування 300 днів, заявлений строк 14 днів, знижена відсоткова ставка 2,00 % в день, стандартна відсоткова ставка 3,00 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, оскільки, отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. При цьому, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022 року шляхом здійснення платежів. Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Окрім того, відповідач в загальній кількості два рази оформлював кредитні відносини з позивачем. Попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Однак, всупереч умовам кредитного договору № 1012-1007 від 01.01.2022, відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, тому станом на 11.07.2023 у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022 у розмірі 101816,00 грн, з яких: 14400,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 87416,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2147,20 грн. 05.10.2023 Оратівським районним судом Вінницької області ухвалено заочне рішення у справі №141/570/23, яким позов задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022 в розмірі 101816,00 грн, з яких: 14400,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 87416,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, вирішено питання розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 07.12.2023 заяву [PERSON] від 09.11.2023 про перегляд заочного рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 05.10.2023 у справі №141/570/23 задоволено, заочне рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 05.10.2023 скасовано та призначено справу №141/570/23 до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09.01.2024\~року, зобов`язано позивача надати суду докази сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022, зобов`язано відповідача надати суду докази погашення боргу за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022. 15.12.2023 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 07.12.2023, зі змісту якої убачається, що відповідач [PERSON] 15.01.2022 здійснив часткову оплату заборгованості за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022 у розмірі 1000,00 грн. 29.12.2023 до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Ходака В.В. від 28.12.2023. В обґрунтування заяви вказано, що електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1012-1007 від 01.01.2022, який укладений між [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» містить несправедливі умови, а отже не було застосовано положення ст. 11 та ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки в період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статі 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦПК України, як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності грошового зобов`язання. Відтак, представник відповідача адвокат Ходак В.В. просить суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1012-1007 від 01.01.2022 у розмірі 21600,00 грн, з яких: 14400,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 7200,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Судове засідання, призначене на 09.01.2024, не відбулось та було відкладено на 01.02.2024, у зв`язку з неявкою сторін та задоволенням клопотання представника позивача [PERSON] від 09.01.2024 про відкладення розгляду справи. 22.01.2024 до суду через систему «Електронний суд» від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надійшли заперечення від 19.01.2024, в яких представник позивача [PERSON] вважає заяву представника відповідача адвоката Ходака В.В. про перегляд заочного рішення безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а також заочне рішення Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 141/570/23 від 05.10.2023 залишити без змін. Щодо нарахування процентів за користування кредитом представник позивача вважає твердження представника відповідача помилковими, оскільки позивачем дотримано вимоги ст. ст. 1048, 1056-1 ЦПК України щодо встановлення розміру процентів за користування сумою кредиту, котра була надана (проінформована, доведена до відома) відповідачу, оскільки останнім не заперечується (визнається) факт укладання договору, а позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 2.6 кредитного договору) протягом строку кредитування, які визначені в п. 2.8 кредитного договору, що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості. З приводу доводів представника відповідача щодо невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач зазначає, що норма даного закону має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов кредитного договору. Окрім того, позивачем дотримано нових правил роботи банків та не банківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування, викладених у Законі України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», згідно якого відповідачу жодних штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором не нараховувались. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», будучи належним чином повідомленим про час, день та місце судового засідання, в судове засідання 01.02.2024 не з`явився, повноважного представника до суду не направив. При цьому, в позовній заяві від 04.08.2023 представник позивача розгляд справи просив здійснювати без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 01.02.2024 не з`явився, повноважного представника до суду не направив. При цьому, 30.01.2024 на електронну адресу суду від представника відповідача адвоката Ходака В.В. надійшла заява від 30.01.2024 про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість у розмірі 21600,00 грн. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~розглянувши подані\~сторонами заяви\~по суті\~справи та\~матеріали справи\~№141/570/23,\~з`ясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтується позов,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01.01.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1012-1007 (далі по тексту кредитний договір). Відповідно до п. 7.1. розділу 7 кредитного договору цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився із правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.com.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Згідно п. 1.2 розділу 1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом Як убачається з п.2.1 - п.2.4 розділу 2 кредитного договору, розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 14400,00 грн. Кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошової суми, вказаної у п. 2.1 цього договору позичальнику. Кредит надається позичальнику протягом 3 (трьох ) днів з моменту укладання цього договору. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Заявлений строк користування кредитом складає 14 (чотирнадцять ) календарних днів з дня надання кредиту. Позичальник має право достроково до закінчення строку кредитування, передбаченого у п. 2.8 цього договору, сплатити кредит повністю у останній календарний день заявленого строку, як зазначено у п.п.2.4.1-2.4.5 цього договору. Згідно п.п.2.4.1-2.4.5 розділу 2 кредитного договору, дата початку заявленого строку/дата видачі кредиту 01.01.2022; останній календарний день заявленого строку/дата першої дати сплати процентів за користування кредитом (дострокове поверненняв кінці заявленого строку) 15.01.2022; сума кредиту складає 14400,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк 4032,00 грн; разом до сплати 18432,00 грн. Відповідно до п. 2.6 розділу 2 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, в наступних розмірах: стандартна процента ставка 3,00 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою); знижена процентна ставка 2,00 % (право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.3-4-3.9 цього договору); пільгова процентра ставка 0,01 % (право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.3-4-3.6 цього договору). Як убачається з п. 2.8 розділу 2 кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів (до 28.10.2022) з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі строк кредитування). Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Відповідно до п. 2.9 розділу 2 кредитного договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 1139965,00%. Підпунктом 7.7 розділу 7 кредитного договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є додатки: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів); паспорт споживчого кредиту; таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до методики Національного банку України. Окрім того, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та додаткову інформацію зазначено також у паспорті споживчого кредиту, який був підписаний споживачем [PERSON] 01.01.2022 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А192. Як вбачається із довідки про перерахування суми кредиту № 1012-1007 від 01.01.2022 року, видача коштів за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022 у розмірі 14400,00 грн здійснювалося 01.01.2022 за допомогою системи LIQPAY на платіжку карту № [NUMBER] , платіж № 1870991916. Відповідно до витягу з реєстру АТ КБ «ПриватБанк» щодо перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LIQPAY, 01.01.2022 було здійснено перерахування коштів у сумі 14400,00 грн за договором № 1012-1007 на картку № [NUMBER] , платіж № 1870991916. Окрім того, відповідно до довідки щодо погашення кредиту від 15.01.2022, [PERSON] здійснив платіж № 1885058229 для погашення заборгованості у розмірі 1000,00 грн по договору № 1012-1007 від 01.01.2022. Згідно довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 11.07.2023, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022 складає 101816,00 грн, у тому числі основний борг 14400,00 грн, а також залишок відсотків 87416,00 грн. 05.10.2023 Оратівським районним судом Вінницької області ухвалено заочне рішення у справі №141/570/23, яким позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022 в розмірі 101816,00 грн, з яких: 14400,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 87416,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Також стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 2147,20 грн. Ухвалою суду від 07.12.2023 заяву [PERSON] від 09.11.2023 про перегляд заочного рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 05.10.2023 у справі №141/570/23 задоволено, заочне рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 05.10.2023 у справі №141/570/23 скасовано. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Зокрема, у спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/570/23 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022. Отже, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, доказів погашення заборгованості за укладеним договором відповідачем суду не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення заборгованості за укладеним між сторонами за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості та процентів за кредитом в строки, передбачені умовами кредитного договору, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 141/570/23, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором № 1012-1007 від 01.01.2022 у сумі 101816,00 грн, з яких: 14400,00\~грн - прострочена заборгованість за кредитом, 87416,00\~грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, щодо розрахунку кредитної заборгованості в контексті фактичних обставин справи №141/570/23, суд зважає на таке. Згідно п. 2.8 розділу 2 кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів (до 28.10.2022) з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі строк кредитування). Строк договору є рівним строку кредитування. Також відповідно до п.п.2.4.1-2.4.5 розділу 2 кредитного договору, дата початку заявленого строку/дата видачі кредиту 01.01.2022; останній календарний день заявленого строку/дата першої дати сплати процентів за користування кредитом (дострокове повернення в кінці заявленого строку) 15.01.2022; сума кредиту складає 14400,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк 4032,00 грн; разом до сплати 18432,00 грн. Таким чином, загальна сума кредитних коштів (тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами) протягом строку кредитування, з урахуванням заявленого строку, яку зобов?язався повернути відповідач позивачеві згідно кредитного договору № 1012-1007 від 01.01.2022, становить 141984,00 грн, у тому числі: 14400,00\~грн - тіло кредиту; 4032,00\~грн - проценти за користування кредитом у заявлений строк (14400грн*2%*14 днів = 4032 грн); 123552,00\~грн - проценти за користування кредитом протягом строку кредитування (14400грн*3%*286 днів = 123552,00 грн). При цьому, суд зауважує, що із такими умовами договору щодо строку кредитування (300 календарних днів з урахуванням заявленого строку 14 днів (п. 2.4 та п. 2.8 договору)) та розміром кредитної заборгованості (п. 2.10 договору), яка підлягає поверненню до 28.10.2022, відповідач погодився та був ознайомлений шляхом підписання 01.01.2022 року кредитного договору № 1012-1007 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А192 та паспорту споживчого кредиту. Згідно ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, суд погоджується із розрахунком кредитної заборгованості в розмірі 101816,00 грн, сума якої заявлена до стягнення позивачем, оскільки вона нарахована в межах строку кредитування, у тому числі з урахуванням заявленого строку, згідно умов кредитного договору № 1012-1007 від 01.01.2022. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення кредитної заборгованості у строки та розмірах, визначених умовами кредитного договору № 1012-1007 від 01.01.2022 (окрім сплати 15.01.2022 1000,00 грн.), ні відповідачем, ні його представником, суду не надано та матеріали справи №141/570/23 не містять. Що стосується доводів представника відповідача адвоката Ходака В.В., викладених у заяві від 28.12.2023, то суд оцінює їх критично та до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються установленими фактичними обставинами, наведеними висновками суду та доказами, які містяться в матеріалах справи № 141/570/23, а розмір процентів в сумі 7200,00 грн, які визнає представник відповідача та незаперечує проти їх стягнення з відповідача, жодним чином необгрунтований та непідтверджений належними доказами. Поряд з цим, суд зауважує, що ні відповідачем, ні його представником не заперечується факт укладення кредитного договору № 1012-1007 від 01.01.2022 строком на 300 календарних днів. Також вимог про оспорювання умов укладеного між сторонами кредитного договору № 1012-1007 від 01.01.2022, у тому числі п. 2.8 розділу 2 кредитного договору, відповідачем та його представником не було заявлено як в межах справи № 141/570/23, так і в іншій цивільній справі. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК\~України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, посилання як представника позивача, так і представника відповідача, на висновки місцевих загальних судів та судів апеляційної інстанції у справах щодо стягнення кредитної заборгованості, судові рішення яких долучені до матеріалів справи № 141/570/23, суд до уваги не приймає, оскільки вони не є обов`язковими для застосування судом під час розгляду та вирішення спору в межах справи № 141/570/23. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно частин 1, 2 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути судовий збір у розмірі 2147,20 грн, сплачений позивачем згідно платіжної інструкції № 10208 від 17.07.2023. На підставі викладеного,

Outcome: approved