Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

25 жовтня 2023 року, засобами поштового зв`язку до Бориславського міського суду Львівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що між відповідачем по справі [PERSON] та між АТ «ОТП Банк» 14.08.2020 року було укладено кредитний договір №2032554723 на умовах строковості, платності та повернення. Відповідно до положень вищевказаного договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти у розмірі 29 650, 00 грн на споживчі цілі на встановлений договором строк, з обумовленою щомісячною комісією за управління кредитом у розмірі - 3,99% та фіксованими відсотками у розмірі - 10% річних, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, емітовану банком, або шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку. У свою чергу, АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, адже відповідач кредитні кошти отримав та деякий час здійснював погашення кредитної заборгованості (останній платіж було внесено 26 березня 2021 року у сумі 31,65 грн). При цьому, у подальшому у порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення відповідної заборгованості. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №23/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за кредитним договором №2032554723 від 14.08.2020 року, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач вказує, що станом на день відступлення права вимоги, заборгованість відповідача становить:- за Кредитним договором №2032554723 від 14 серпня 2020 року - 60 434,83 грн., з яких: 25 184,54 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5292,69 грн. - заборгованість по відсотках, та 29 957,6 грн. - заборгованість по комісії. У зв`язку з цим, беручи до уваги той факт, що відповідач належно не виконав покладених на нього кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість, загальний розмір якої становить - 60 434,83 грн, на свою користь. Крім того, позивач, також, наполягає на розподілі судових витрат. 31 жовтня 2023 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року між АТ «ОТП БАНК», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було підписано Кредитний договір №2032554723, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит на суму - 29650,00 грн на споживчі цілі на встановлений Договором строк, який визначений графіком платежів, з обумовленою щомісячною комісією за управління кредитом у розмірі - 3,99% та фіксованими відсотками у розмірі - 10% річних, сплати позичальником ануїтетних платежів. У відповідності до умов Кредитного договору від 14.08.2020 року Відповідач отримав кредитні кошти (п.1.4 Договору), що підтверджується підписом одержувача на заяві про видачу готівки. Всі інші умови кредитування (зобов`язання по кредитній лінії) визначено Договором. Аналогічні чином були підписані сторонами вказаного кредитного договору долучені Додатки: Орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту з обумовленим періодом кредитування з 14 серпня 2020 року по 14 серпня 2023 року, Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту з обумовлений періодом кредитування з 14 серпня 2020 року по 14 серпня 2023 року, та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За нормами ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Суд зважає, що факт підписання 14 серпня 2020 року відповідачем [PERSON] вказаного Кредитного договору №2032554723 та Додатків до нього, останнім не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що 14 серпня 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] виникли договірні відносини банківського обслуговування та кредитування, оскільки між ними було укладено відповідний Кредитний договір, згідно з яким остання отримала кредитні кошти в тому числі, визначено порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами. На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсними у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору про надання кредиту відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які доводять наступні обставини. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК», як клієнтом, та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», як фактором, було укладено Договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265, копію якого долучено до матеріалів справи. Відповідно до умов даного Договору факторингу, зокрема, п. 1.1., 1.2. та 1.3. клієнт (первісний кредитор)передає, а фактор (новий кредитор) приймає право вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, у розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти у розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього Договору. За цим Договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 6.2.3. Договору факторингу №24/03/23). Сторони домовилися, що ліміт фінансування по реєстру боржників №1 та по Реєстру боржників №2 становить 7 155 000 грн, без ПДВ (п. 7.1. Договору факторингу №24/03/23). Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжного доручення №46 від 24 березня 2023 року. Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року, було передано та відповідно позивач ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набув право грошової вимоги до відповідача - [PERSON] за Кредитним договором №2032554723 від 14 серпня 2020 року щодо заборгованості: за готівковим кредитом на загальну суму 60434,83 грн, з яких: 25184,54 грн загальна сума боргу по тілу кредиту, 5295,69 грн. - заборгованість по відсотках, та 29957, 6 грн - заборгованість по комісії. Вказана сума заборгованості, також, підтверджується відповідними детальними розрахунками заборгованості за Кредитним договором №2032554723, який охоплює період з 14 серпня 2020 року по 14 серпня 2023 року. Суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказаний Договір факторингу, укладений між первісним кредитодавцем та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», скасовані, відповідачем не надано. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №2032554723, укладеним 14 серпня 2020 року з АТ «ОТП БАНК» щодо заборгованості у розмірі - 60 434,83 грн., з яких: 25184,54 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5292,69 грн - заборгованість по відсотках, та 29957,6 грн. - заборгованість по комісії. Так, у силу зазначених вище правових норм та у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору на його зареєстровану адресу місця проживання позивачем, шляхом використання поштового зв`язку, було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту, надавши можливість останньому добровільно здійснити погашення заборгованості протягом 30 днів, що фактично доводиться копією відповідної вимоги з доказами направлення. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначених договорів позики відповідач [PERSON] допустив порушення зобов`язань, встановлених договорами, доказів своєчасного та належного виконання умов договорів не надав, що свідчить про наявність вказаної позивачем заборгованості. Суд також бере до уваги, що під час судового розгляду стороною відповідача відповідні розрахунки такої заборгованості не спростовувалися, оскільки останнім будь-яких заперечень щодо їх змісту до суду не надано, а тому суд погоджується з розрахунками, які надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог та приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за зазначеними Кредитними договорами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 684 грн., який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача.

Outcome: approved