Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення надміру перерахованих коштів у вигляді державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, в обґрунтування вимог за яким вказав, що 14.03.2019 року до Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради звернувся [PERSON] із заявою про призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Як зазначено в позовній заяві, згідно наданих документів відповідачу призначено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 02.02.2019 року по 31.12.2020 року. Із урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» з січня 2021 року по грудень 2021 року відповідачу було виплачено державну соціальну допомогу в розмірі по 1 769,00 грн. щомісячно, загальна сума виплати становить 21 228,00 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати необхідні документи для підтвердження права на отримання допомоги з 01.01.2021 року, але такі документи відповідач не надав. У подальшому управлінням було припинено виплату державної допомоги у зв`язку із закінченням строку виплати допомоги. Внаслідок встановлених обставин утворилася переплата тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року в сумі 21 228,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 30 листопада 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14.03.2019 [PERSON] подав заяву про призначення йому тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату та вказав, що не працює, про всі зміни у складі сім`ї зобов`язувався повідомити (а.с. 16-17). Відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 20.03.2019 відповідачу було призначено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у період з 02.02.2019 по 31.12.2020 у розмірі 1 497,00 грн. щомісячно (а.с. 15). Згідно копій розпоряджень від 23.04.2021 та від 07.10.2021 року вбачається, що відповідачу не одноразово продовжували строк виплати допомоги (а.с.10-11). 03.02.2022 року розпорядженням позивача припинено виплату допомоги [PERSON] з 01.01.2021 у зв`язку з закінченням строку виплати (а.с. 12). Повідомленнями від 13.07.2022 та від 14.10.2022 року УПСЗН Богунського району ДСПЖМР вказало відповідачу, що у зв`язку з припиненням виплати по тимчасовій державній допомозі особам, які не набули права на пенсію утворилась переплата допомоги за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, яку необхідно повернути на рахунок управління (а.с. 8-9). Також з матеріалів справи слідує, що позивачем направлено [PERSON] претензію від 11.01.2023 року з вимогою повернути виплачені кошти у вигляді тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у розмірі 21 228,00 грн. У претензії позивач вказав, що у зв`язку із закінченням строку виплати допомоги, відповідачу було припинено виплату державної допомоги з січня 2021 року, проте вказана допомога за період з січня 2021 року по грудень 2021 року була перерахована та відповідачем отримана (а.с. 6). Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з п.5 Розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року № 2148-VIII установлено в період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2020 року особам, які досягли віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та не набули страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за умови наявності у них не менше 15 років страхового стажу, тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Зазначена тимчасова державна соціальна допомога призначається органами соціального захисту населення і виплачується до досягнення такими особами віку, з якого вони набувають право на призначення пенсії. Тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, призначається з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і виплачується за рахунок коштів державного бюджету. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 року №1098 затверджено Порядок призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - Порядок №1098) Пунктами 2, 23 Порядку №1098 передбачено, що призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім мм. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи соціального захисту населення) з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу. Контроль за правильністю призначення і виплати тимчасової допомоги здійснює орган соціального захисту населення, у тому числі через соціальних інспекторів. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» установлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин) , строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). За змістом п.2 Постанови від 08.04.2020 року № 264 установлено що орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів . Якщо за результатами проведеного перерахунку: - виявляється, що розмір отриманої допомоги був меншим, орган соціального захисту населення проводить доплату в розмірі різниці між перерахованим і виплаченим розміром допомоги; - не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю; - встановлюють строки повернення коштів, які підлягають поверненню залежно від матеріального стану багатодітної сім`ї; - повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. За положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавець пов`язує можливість повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді державної соціальної допомоги, насамперед із недобросовісністю набувача, яку згідно зі ст. 81 ЦПК України має довести позивач. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. В даному випадку слід також звернути увагу, що норми постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 допускали виплату протягом 2021 року тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату без звернення заявника-отримувача такої допомоги до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Зобов`язання повернути одержані у вигляді тимчасової державної соціальної допомоги кошти не відповідатиме положенням ст.1215 ЦК України, яка основною умовою стягнення безпідставно набутих коштів визначає ознаки недобросовісності поведінки. Судом не встановлено, що відповідач допустив будь-якої недобросовісної поведінки, наприклад, приховав відомості або навмисно подав недостовірні дані про свій дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини та враховуючи, що позивач самостійно, добровільно провів відповідачу виплату вказаних вище коштів за відсутності рахункової помилки, у свою чергу докази вчинення відповідачем недобросовісних дій з метою отримання такої допомоги не надано, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed