Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0221885 право на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП імені Шевченка. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , який помер [INFO] . Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] другої черги за законом, стверджувала, що на день смерті [PERSON] фактично проживала разом із ним в [ADDRESS] , а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті. У зв`язку із втратою оригінала сертифіката вона (позивач) не має можливості оформити спадщину в нотаріуса. [PERSON] просила суд: - встановити факт її постійного проживання разом із [PERSON] на момент смерті останнього в [ADDRESS] ; - визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221885 належало [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Яцун О.В. позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що вони добре знають [PERSON] та знали її матір [PERSON] та брата [PERSON] . [PERSON] здійснювала догляд за братом [PERSON] , забрала його на проживання у свій будинок, де він і помер у 2011 році. Вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Шевченка, на її ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221885, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 452 від 20 серпня 1996 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняв її син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, оскільки на день смерті матері постійно проживав разом із нею в [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7; 9). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. З матеріалів справи (а.с. 7-8) вбачається, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , а тому в силу ст. 1262 ЦК України має право на спадкування після смерті останнього, як спадкоємець другої черги за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 29-32). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] проживав в [ADDRESS] , у будинку сестри [PERSON] , що підтверджується поясненнями позивача та показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання позивача разом із [PERSON] на момент смерті останнього має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті брата. Позивач позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай), суд виходить з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину після його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221885, виданий на ім`я [PERSON] , втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (а.с. 11). Позивач позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП імені Шевченка, що на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221885 належало [PERSON] та було успадковане [PERSON] після її смерті, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 189/02-31 від 4 березня 2023 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) також підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved