Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

08.12.2023 представник позивача [PERSON] [PERSON] подала через систему «Електронний суду» до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить змінити призначений судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22.09.2023 по справі № 446/2193/23 спосіб стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На даний час її з відповідачем шлюб не розірвано, проте вони з 18.08.2023 проживають окремо, а донька залишилась проживати разом з мамою. Відповідач залишивши сім`ю, відмовився від утримання доньки і перестав добровільно надавати матеріальну допомогу. 22.09.2023 Кам`янка-Бузьким районним судом ухвалено рішення, яким вирішено стягувати з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, зазначає, що з часу винесення рішення суду змінилось матеріальне становище позивача, яке зумовлене її лікуванням у лікаря психолога з метою налагодження психоемоційного стану, та лікуванням дитини у логопеда та лікаря-невролога, оскільки їй встановлено діагноз розладу експресивного мовлення, дизартрії, афективного респіраторного приступу, а тому зазначених коштів є недостатньо, також покращилось матеріальне становище відповідача, який неофіційно працює різноробочим та має стабільний дохід. Відповідач має можливість належним чином утримувати доньку, він є фізично здоровим, працездатним. Відтак, з урахуванням матеріального становища відповідача, збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, первинно визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню, внаслідок чого, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 12.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи відбудеться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак адвокат через канцелярію суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 30.01.2024 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у сторін у справі народилась дочка [PERSON] , про що Кам`янка-Бузьким РВ ДРАЦС ЗМУМЮ (м.Львів) 17.12.2020 видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (арк. справи 16). Також, судом з матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] проживає та зареєстрована в с. Банюнин Львівського району Львівської області та з нею проживає зокрема донька - [PERSON] , [INFO] . 22.09.2023 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області було прийнято рішення, яким вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14-15). Разом з тим, згідно з розрахунку від 31.12.2023 державного виконавця Кам`янка-Бузького ВДВС у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа за №446/2191/23 від 22.09.2023 за боржником [PERSON] нарахована заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 02.12.2023 становить 2972,00 грн. (а.с. 13). Позивачка, покликаючись на положення ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України, просить суд змінити розмір аліментів, який визначений рішенням суду на утримання неповнолітніх дітей. Таким чином, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивачки, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо збільшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення чи збільшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи доводи позивача на обґрунтування позовних вимог, відсутність заперечень з сторони відповідача, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача щодо права змінити спосіб стягнення аліментів з визначеного рішенням суду у частці від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму. Водночас, вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, суд виходить з наступного. З аналізу правових норм ст. 182, 183, 184, 192 СК України видно, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Так, позивач [PERSON] на підтвердження своїх вимог щодо збільшення розміру аліментів покликається на погіршенням її та дочки стану здоров`я, зміною матеріального становища відповідача. В підтвердження погіршення стану здоров`я доньки, надає суду діагноз лікаря-невролога від 02.11.2023, де зазначено, що [PERSON] має розлад експресивного мовлення, дизартрія, афективно респіраторний приступ (а.с.12). Разом з тим, відповідно до довідки ЛКК КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області від 24.11.2023, [PERSON] , [INFO] по стану здоров`я потребує додаткових занять з логопедом, дефектологом (а.с.24). В підтвердження погіршення свого стану здоров`я, позивач надає суду висновок психіатра від 30.08.2023, де їй встановлено діагноз гостра реакція на стрес, тривожно-депресивний синдром, та призначено лікування (а.с.21). Щодо покращення матеріальних умов відповідача, [PERSON] вказує, що відповідач на даний час неофіційно працює різноробочим та має стабільний дохід, у зв`язку з чим матеріальне становище відповідача значно покращилося. Оцінюючи такі доводи позивача суд вважає такі, що нічим не підтверджені, позивачкою не надано доказів щодо покращення матеріального становища відповідача. Також відсутні будь-які відомості про працевлаштування відповідача та отримання ним стабільного доходу. Водночас суд зазначає, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, при цьому, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для дитини, який визначений в сумі 2833 грн., її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини, суд вважає, що збільшення розміру аліментів, які згідно з рішенням суду стягуються щомісячно в 1/4 частині від заробітку (доходу) відповідача, забезпечить найбільш необхідні потреби дитини, належні умови її проживання та розвитку, і при цьому інтереси дитини сторін будуть захищеними, оскільки вона буде забезпеченою матеріальним утриманням від батька, з яким не проживає, що гарантовано як нормами національного, так і нормами міжнародного законодавства. При визначенні такого розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоров`я дитини та позивачки, неповно забезпечене матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи. Суд вважає, що аліментні зобов`язання на утримання доньки у розмірі 7000 грн., як того вимагає позивач, можуть бути надмірним тягарем для відповідача, при тому, що у справі відсутні будь-які докази про його офіційне працевлаштування та отримання ним стабільного доходу. Натомість з розрахунку зобов`язань по сплаті аліментів від 31.12.2023 державного виконавця Кам`янка-Бузького ВДВС, нарахований місячний платіж відповідача по сплаті аліментів у грошовому вимірі становить 1136,00 грн. А тому, так як відповідач не може бути звільнений від свого обов`язку утримувати дитину, а раніше визначена сума стягнення аліментів становила 1136,00 грн. на місяць, що значно менша розміру прожиткового мінімуму для дитини, який визначений в сумі 2833 грн., то з нього необхідно стягувати аліменти у розмірі, який буде достатнім для забезпечення розвитку дитини. Тому, враховуючи обов`язок суду в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, збільшивши розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача такі в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набранням рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволення вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,80 грн. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, представник позивача надає договір про правову допомогу №212/23 від 29.11.2023, рахунок №3/24 від 30.01.2024 про оплату наданих послуг та акт надання-прийому послуг від 30.01.2024. Перевіривши наданий представником позивача акт надання-прийому послуг з переліком наданих послуг, суд не може погодитись з одним із його пунктом. Так, у пункті 1 вказаного акту, представником вказано, що правові послуги включають її участь у судових засіданнях по даній справі до винесення рішення суду. Однак, у даній справі не було проведено жодного судового засідання з участю сторін, зокрема і за участі представника позивача, а тому у стягненні суми за виконання такої роботи необхідно відмовити. А тому суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 4000,00 гривень.

Outcome: partial