Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує наступним. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка є від народження громадянкою України, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.07.2011 року. З 06.11.2014 року позивач та відповідач проживають окремо, що підтверджується довідкою ОСББ «ВУЛ.ДОБРЯНСЬКОГО,12», у вказаній довідці зазначений склад сім`ї, відповідач в ній відсутній. З слів позивача, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину. Це зокрема виявилося у відсутності будь-якого матеріального утримання спільної доньки, а також у тому, що чоловік жодним чином не приймає участі у вихованні дитини. Позивач зазначає, що аліменти відповідач не платить, стягнень по виконавчим документам не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків відповідач не має. Сторона позивача пояснила, що заробітня плата яку отримує позивач [PERSON] не дає можливості повністю забезпечити фізичний та духовний розвиток дитини. Неодноразові прохання надати матеріальну допомогу є без результативними, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь за останній рік аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] щомісячно у розмірі 1/4 від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте до канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, належним чином та своєчасно повідомлявся про розгляд справи, шляхом надсилання SMS повідомлення на номер телефону та шляхом виклику на зазначений в позовній заяві мобільний. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3\~ст. 181 СК України). Судом встановлено, що неповнолітня дитина на сьогоднішній день проживає з позивачем, що не спростувала сторона відповідача. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3\~2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»\~установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: partial