Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

08 січня 2024 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 20 серпня 2014 року, з відповідним актовим записом № 1803. Заява мотивована тим, що позивач і відповідач уклали шлюб. Фактично сім`я припинила своє існування і нинішні стосунки абсолютно не відповідають поняттю сім`ї. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Шлюб по суті носить формальний характер. Примирення між нами також неможливо. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання, призначене на 01 лютого 2024 року не з`явилася. Надіслала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву, відповідно до змісту якої останній позов визнає, часу для примирення не потребує та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1803, серія [NUMBER] від 20 серпня 2014 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружина: [PERSON] . За час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина: - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] від 31 липня 2015 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з відповідним актовим записом № 2385; Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і взаємоповага. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За змістом ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 605,60 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved