Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дяченка В.А., в якому просила встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 07 квітня 2000 року по [INFO] (по день смерті [PERSON] ), за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56.9 м кв. (житловою площею 37.2 м кв.) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обгрутовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна, а саме частини квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка належить останньому на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва від 03.12.1998 року. Вказана квартира зареєстрована у КП ПБТІ «Інвентаризатор» на праві спільної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та записана в реєстрову книгу за № 117-16161 від 03.12.1998 року. 06.10.2023 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ПМЕО Дяченко В.А. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона понад двадцять років до 2000 року поживала з [PERSON] у шлюбі та понад двадцять років після 2000 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Позивач зазначає, що нотаріусом їй було видано Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (спадкова справа № 69773820), а також роз`яснено, що для підтвердження факту проживання однією сім`єю необхідно надати рішення суду для оформлення спадкових прав спадкоємця, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків, які позивачем усунуто в строк, вказаний в ухвалі суду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 08 листопада 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення по позовну заяву, у яких зазначив, що вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факту та визнання права власності на 1/5 частину квартири підлягають задоволенню. Зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з частини квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала останньому на праві спільної часткової власності. За домовленістю між ним та його сестрою [PERSON] вони мали намір відмовитись від своєї частки в спадщині на користь матері [PERSON] , однак постановою приватного нотаріуса від 28.02.2023 р. їхній матері було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку не надання доказу відносин спадкодавця із спадкоємцем. [PERSON] стверджує, що його мати [PERSON] понад двадцять років до 07.04.2000 року проживала з його батьком [PERSON] у шлюбі. 07.04.2000р. шлюб між ними було розірвано, проте в подальшому вони продовжили проживання однією сім`єю (без реєстрації шлюбу) в квартирі за адресою [ADDRESS] аж до моменту смерті батька [PERSON] [INFO] . Таким чином відповідач [PERSON] підтверджує факт, що [PERSON] та [PERSON] разом прожили однією сім`єю понад 40 (сорок) років за зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS] (а.с.33-34). 08 листопада 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву, у яких остання надала аналогічні пояснення наданим [PERSON] (а.с.29-40). 08 листопада 2023 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли клопотання про визнання позову (а.с.37,43). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дяченка В.А. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, при вирішенні позову покладається на розсуд суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з наведених у позові підставі, просили їх задовольнити. Заслухавши думку позивача та його представника, свідка, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до наступного висновку Судом встановлено, що [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло виданого 03.12.1998 року Відділом приватизації житла НГВУ «Полтаванафтогаз» (а.с.12). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 340569699 від 26.07.2023 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] , 4/5 частки, [PERSON] , 4/5 частини [PERSON] , 4/5 (а.с.18-19). 07 квітня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30 січня 2009 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 209 (а.с.11). З копій паспортів [PERSON] серії [NUMBER] від 15.11.2000 року та [PERSON] серії [NUMBER] від 26.01.2000 вбачається, що вони були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.14-16). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), а/з 1534 (а.с.13). Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В.А. № 24/02-31 від 28.02.2023 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку у квартирі [ADDRESS] , у зв`язку ненаданням доказу відносин спадкоємця зі спадкодавцем, щодо черговості спадкування за законом (а.с.9). Згідно ст.ст.2 , 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації реєстрації шлюбу до смерті останнього [INFO] . З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, покази свідка суд вважає, що [PERSON] доведений факт її проживання із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 07 квітня 2000 року по день смерті [PERSON] - [INFO] . Оскільки для встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем не визначено іншого способу, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, вказаний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому позовні вимоги в зазначеній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач звернулася у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини. Факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини спадкоємця та спадкодавцям зазначеним рішенням суду встановлений. Згідно положень ст.34 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється нотаріусами. Відповідно до п.11 листа Верховного Суду України від 29 жовтня 2008 року №19-3767/0/8-08 зазначено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно врахувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину на підстав статей 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 34 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» видається нотаріусами. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Враховуючи те, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є відсутність документів, які підтверджують родинні відносини, а не відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, право власності позивача ніким не порушується та не оспорюється, доказів які б свідчили про неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем суду не надано, у зв`язку із чим суд вважає вимогу про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом передчасною та такою, що не підлягає задоволенню. Суд, розглядаючи справу, не вправі підміняти собою інші органи, до компетенції яких віднесено здійснення певних дій та видача документів, зокрема, не вправі перебирати на себе повноваження і функції нотаріуса, видачі свідоцтва про право на спадщину щодо конкретного майна у разі відсутності будь-якого спору з цього приводу. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial