Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, покликаючись на те, що 21.09.2016 року зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. В даний час на розгляді Івано-Франківського міського суду перебуває заява відповідача до неї про розірвання шлюбу. Від шлюбу у них є двох дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її вихованні та утриманні. Відповідач, як батько дитини, відповідно ст. 180 СК України, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що ним не виконується. На початку червня 2023 року відповідач внаслідок вчинення домашнього насильства, на підставі тимчасового заборонного припису поліції, залишив сім`ю, забрав всі спільно нажиті кошти і жодної копійки до цього часу на утримання дітей не надав. Вона не працює, так як доглядає за дітьми, вони живуть за рахунок допомоги її батьків. Обставин, які б вказували на те, що відповідач не може надавати кошти на утримання дітей, не існує. Відповідач працездатний, працює та може надавати матеріальну допомогу дітям у розмірі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до їх повноліття. Позивачка не прибула у судове засідання. Відповідач подав заяву, у якій позовні вимоги визнає. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.09.2016 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 04.06.2023 [PERSON] видано тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника, внаслідок вчинення ним 04.06.2023 домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] . Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, яка безспірно потребує матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. При цьому суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Зважаючи на досліджені обставини, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, враховуючи інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи позицію відповідача щодо визнання позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки, на утримання малолітніх дітей: малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідно віку, починаючи стягнення починаючи з дня пред`явлення позову - з 04 липня 2023 року, до досягнення дітьми повноліття Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 1073,60 гривень судового збору. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: approved