Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі Відповідач) про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік в якому вказує, що вона працює у відокремленому підрозділі Фастівське моторвагонне депо регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» з лютого 2009 року по теперішній час на посаді мийник-прибиральник рухомого складу. Між адміністрацією Фастівського моторвагонного депо та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації укладено Колективний договір на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006-2022 роки, який діє на сьогоднішній день, норми, умови, гарантії та пільги, встановлені Колективним договором розповсюджуються на всіх працівників. У відповідності до п.3.19 Колективного договору, Позивач разом із заявою про відпустку, подала заяву про виплату їй матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 14886.00 гривень, проте до даного часу вказану допомогу Позивачу виплачено не було, чим порушено її трудові права з оплати праці, які гарантовані колективним договором. Позивач зазначає, що Відповідач незаконно та упереджено відмовив їй у виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення (виплата якої передбачена Колективним договором) посилаючись на рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року № Ц-54/31, яким призупинено виплати коштів за колективними договорами. При цьому, Відповідач призупинив виплату коштів, передбачених колективним договором в односторонньому порядку, не повідомивши працівників про ухвалення вказаного рішення в порушення вимог Закону України Про колективні договори і угоди» без ініціювання питання щодо підписання змін/доповнень до діючих колективних договорів в частині призупинення/зміни строків виплати щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення. На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» на її користь невиплачену матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022 рік в сумі 14886.00 гривень. Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник Відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. 02 січня 2024 року від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона заперечує проти позовних вимог та вказує, що виплата матеріальної допомоги на оздоровлення передбачена Колективним договором, проте рішенням правління АТ «Укрзалізниця» № Ц-54/31 від 14 березня 2022 року, було призупинено здійснення працівникам залізниці додаткових виплат, передбачених галузевою угодою та колективними договорами, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні. Наразі такі виплати з березня 2022 року не здійснюються жодному з працівників залізниці, а тому твердження Позивача про те, що причиною невиплати коштів є упереджене ставлення до неї є безпідставними. Виплата коштів роботодавцем призупинена, а не відмінена, а тому за наявності рішення правління виплата коштів буде відновлена. На підставі вищевикладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити. /а.с.33-36/ Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Суд, вислухавши Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 20 жовтня 2022 року [PERSON] , мийниця цеху екіпіровки, звернулась до начальника виробничого підрозділу моторвагонного депо Фастів-1 з заявою в якій просить надати їй матеріальну допомогу на оздоровлення згідно колективного договору за 2022 рік. /а.с.7/ Пунктом 3.19 Колективного договору між адміністрацією виробничого підрозділу моторвагонного депо Фастів-1 регіональної філії «Південно-Західної залізниці» і профспілковим комітетом первинної профспілкової організації моторвагонного депо Фастів-1 на 2001-2005 року, пролонгований на 2006-2023 роки визначено, надавати працівникам філії, які безпосередньо пропрацювали у підрозділах АТ «Укрзалізниця» не менше шести місяців та подали письмову заяву, надавати один раз на рік у календарному році матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із настанням щорічної відпустки, у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року. Працівникам, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року. Матеріальну допомогу на оздоровлення надавати згідно з Порядком надання щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам регіональної філії «Південно-Західна залізниця АТ «Укрзалізниця», який є додатком до цього колективного договору. (Ця норма вступає в дію з 01 січня 2022 року). /а.с.8-9/ Відповідно до повідомлення направленого 15 листопада 2023 року акціонерним товариством «Українська залізниця» на адресу голови первинної профспілкової організації моторвагонного депо Фастів, звернення від 13 листопада 2023 року розглянуто керівництвом виробничого підрозділу моторвагонного депо Фастів-1 та вказано, що моторвагонне депо, як і регіональна філія АТ «Укрзалізниця» та вся Україна в цілому, знаходиться у не простих умовах, у зв`язку із повномасштабним вторгненням військ росії на територію нашої держави. Втрата та руйнування частини інфраструктурних об`єктів, рухомого складу, неможливість організації роботи на непідконтрольних Україні територіях, різке падіння обсягів перевезень, призвели до зниження доходних надходжень та відсутності необхідного фінансового забезпечення. З метою дотримання мінімальних гарантій керівництвом товариства, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (із змінами), враховуючи норми до статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ, призупинено ряд виплат працівникам, передбачених колективними договорами структурних підрозділів товариства (рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року протокол № Ц-54/31 Ком.т. та лист від 25 березня 2022 року № ЦЦУП-10/195). Зокрема, призупинено виплати матеріальної допомоги на оздоровлення. Враховуючи вищевикладене, задовільнити звернення по суті порушеного питання керівництво виробничого підрозділу моторвагонне депо Фастів-1 не має можливості. Рішення щодо поновлення вищезазначених виплат є виключно компетенцією правління АТ «Укрзалізниця». Станом на 14 листопада 2023 року рішень правління АТ «Укрзалізниця», щодо поновлення нарахування та виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки до виробничого підрозділу моторвагонне депо Фастів-1 не доводилося. У разі прийняття відповідного рішення адміністрація виробничого підрозділу моторвагонне депо Фастів-1 регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зможе повернутись до розгляду порушеного Вами питання. /а.с.10/ Як вбачається з біографічної довідки [PERSON] , вона з лютого 2009 року працює в цеху екіпіровки та зовнішньої обмивки МВРС виробничого підрозділу моторвагонного депо Фастів-1 регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді мийника-прибиральника рухомого складу. /а.с.11-12/ Згідно Витягу з протоколу № Ц-54/31 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 керівникам регіональних філій, філій, структурних (виробничих) підрозділів, апарату управління АТ «Укрзалізниця» забезпечити реалізацію наступних заходів: - пункт 1.1.4. Інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити. /а.с.37/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтями 15,\~16\~ ЦК\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з Відповідача невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік з тих підстав, що виплата вказаних коштів передбачена умовами Колективного договору та призупинення їх виплати порушує її права. Спірні правовідносини регулюються главою ІІ «Колективний договір» КЗпП України, Законом України «Про колективні договори і угоди» та Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до частини другої статті 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Згідно частини першої статті 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців. Частиною другою статті 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг. Згідно частини першої статті 14 Закону України «Про колективні договори», зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою. Як вбачається із матеріалів цієї справи, в абзаці першому пункту 3.19 Колективного договору передбачено надання один раз у календарному році матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених Законом на перше січня звітного року, працівникам філії, які безперервно працювали у підрозділах АТ «Укрзалізниця» не менше шести місяців та подали відповідну письмову заяву. Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43 46 Конституції України. У той же час, відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Разом з тим, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку із військовою агресією рф на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжений і триває станом на час розгляду цієї справи. Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб визначені положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Відповідно до пункту 5 частини першої статті 6 цього Закону, в Указі Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», зазначений вичерпний перелік конституційних прав та свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку із введенням воєнного стану, зазначений строк дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 визначено, що на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану. 15 березня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набув чинності 24 березня 2022 року, і визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Пунктом 2 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, установлені Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Таким чином Законом України «Про правовий режим воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Відповідно до статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця. Системний аналіз наведеного вище законодавства свідчить про те, що дія частини першої статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», якою роботодавцю надається право в односторонньому порядку зупиняти окремі положення колективного договору, поширюється на правовідносини, що виникли з 24 лютого 2022 року, тому рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року було зупинено здійснення додаткових виплат, передбачених галузевою угодою та колективними договорами, зокрема матеріальної допомоги, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, в зв`язку з чим у Відповідача не виник обов`язок виплачувати Позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивача невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено з мотиву безпідставності, суд не надає оцінку наведеним у відзиві доводам представника Відповідача щодо пропуску та поновлення строку звернення до суду, передбаченого частиною третьою статті 233 КЗпП України. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при поданні до суду позовної заяви звільнений від сплати судового збору, а тому суд не здійснює їх подальший розподіл.

Outcome: dismissed