Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

позивач Криворізька міська рада звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем на об`єкт нерухомого майна: громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами площею забудови 60 кв.м., що внесений до Державного реєстру прав на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором Копійкою І.А. від 08.11.2021 за № 61428733, посилаючись на протиправність здійснення державної реєстрації прав. В обґрунтування вимог зазначено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Копійки Інни Анатоліївни від 08.11.2021 № 61428733 за відповідачем зареєстровано право власності на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 60 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації права власності зазначено рішення виконкому Саксаганської районної ради народних депутатів від 19.11.2014 № 393 Про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості 05 вересня 2022 року за вх. № 1829/17 [PERSON] звернувся до Криворізької міської ради із заявою щодо оформлення попереднього договору оренди щодо укладення договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому за адресою: [ADDRESS] для здійснення торгівлі. У ході опрацювання указаної заяви відповідача, в порядку самоврядного контролю у межах повноважень, визначених рішенням Криворізької міської ради від 27.07.2022 № 514 «Про затвердження положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель у м. Кривому Розі» представниками моніторингу землекористування управління земельних відносин Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради було проведено обстеження земельної ділянки за вказаною адресою та складено акт від 08.09.2022, відповідно до якого земельна ділянка за указаною адресою не використовується та вільна від забудови. Тобто запис про право власності за відповідачем здійснено на підставі рішення державного реєстратора за відсутності підстав для такої реєстрації: відсутність об`єкту нерухомого майна; відсутності рішення органу місцевого самоврядування про присвоєння поштової адреси указаному об`єкту нерухомого майна; відсутності будь-яких інших законних підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно. При цьому рішення виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів від 19.11.2014 № 393 не містить даних про присвоєння вищевказаної адреси. Земельна ділянка за указаною адресою під розміщення громадського будинку з господарськими будівлями та спорудами Криворізькою міською радою не відводилась та у користування не надавалась. Тому оскільки незаконна державна реєстрація права власності на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами створює перешкоди у вільному володінні та користуванні земельною ділянкою територіальною громадою міста Кривого Рогу, позивач просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 17 січня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Ухвалою суду від 22 червня 2023 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку. Заочним рішенням суду від 22 червня 2023 року позов задоволено. Припинено право власності та скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 2499394212060) громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами площею забудови 60 кв.м., що внесений до Державного реєстру прав на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором Криворізької районної державної адміністрації Копійки Інни Анатоліївни від 08.11.2021 № 61428733. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 14 липня 2023 року представник відповідача [PERSON] , адвокат Солод Р.Г. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 22 червня 2023 року по вищевказаній цивільній справі. Ухвалою суду від 24 липня 2023 року прийнято до провадження заяву відповідача про перегляд заочного рішення та призначено її до розгляду. Ухвалою суду від 31 липня 2023 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення скасовано, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Відмовлено в задоволені клопотань представника позивача про витребування документів про право власності. Відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача у витребуванні матеріалів кримінального провадження та визнання явки третьої особи. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник позивача Криворізької міської ради Ольховська А.М. в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки за відповідачем [PERSON] , безпідставно визнано право власності на об`єкт нерухомості, якого фактично не існує та на підставі документів, які не видавалися. Представник відповідача [PERSON] адвокат Солод Р.Г. в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні вимог, оскільки реєстратор вніс відомості в реєстр на підставі законно отриманих відповідачем документів, а саме технічного паспорту та рішення Саксаганської районної ради про присвоєння адреси господарчій будівлі. Жодних порушень на момент реєстрації не було, тому вказаний позов порушує право власності відповідача. У судове засідання, призначене не 02.02.2024 не з`явився, про причини ниявки не повідомив. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору та стороні відповідача, державний реєстратор Копійка І.А., до судового засідання не з`явилася надавши письмові пояснення в порядку ст. 81 ЦПК України, в яких зазначила, що рішення про державну реєстрацію права власності на вищезазначений громадський будинок було прийнято нею 02.11.2021 на підставі наданих їй документів та відповідно до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідач [PERSON] надав їй технічний паспорт та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Всі документи були надані заявником в оригіналі. На дату реєстрації права власності на цей об`єкт діючим законодавством не передбачалися способи перевірки наданих документів. Таким чином, надані заявником [PERSON] документи для реєстрації права власності відповідали вимогам законодавства на час їх подачі. Реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна нею проведена відповідно до діючого на час реєстрації законодавства. В зв`язку з наведеними обставинами заперечує проти позову. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 08.11.2021 державним реєстратором Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Копійкою І.А., останньою 02.11.2021 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 61428733 від 08.11.2021 про реєстрацію за [PERSON] РНОКПП [NUMBER] права власності на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер 393, виданий 19.11.2014, видавник: Виконавчий комітет Саксаганської районної ради. 01 вересня 2022 року відповідач [PERSON] звернувся до Криворізької міської ради із заявою про оформлення попереднього договору оренди щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому за адресою: [ADDRESS] площею 145 к.в.м, яка використовується під торгівлю. У зв`язку з поданою відповідачем заявою, у порядку самоврядного контролю у межах повноважень, визначених рішенням Криворізької міської ради від 27.07.2022 № 514 «Про затвердження положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель у м. Кривому Розі», представниками відділу моніторингу землекористування управління земельних відносин Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради 08 вересня 2022 року було проведено обстеження земельної ділянки за вказаною адресою, де установлено, що земельна ділянка не використовується, вільна від забудови, не сформована, межі не виділені, про що складено відповідний акт обстеження земельної ділянки. Архівним відділом виконкому Криворізької міської ради 06.12.2022 надано копію рішення Виконкому Саксаганської районної ради народних депутатів від 19.11.2014 № 393 «Про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості» та зазначено про відсутність у вказаному рішенні відомостей щодо [ADDRESS] підтверджується копією зазначеного рішення Виконкому Саксаганської районної ради народних депутатів від 19.11.2014 № 393, наданого до суду. У зв`язку із встановленими обставинами, на підставі заяви Криворізької міської ради у порядку статей 60, 214 КПК України внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 КК України та розпочато досудове розслідування. Відповідач [PERSON] добровільно надав суду копії документів на підставі яких було зареєстровано за ним спірне право власності, а саме: копію технічного\~паспорту на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовлений ТОВ «БТІ Київ» від 04.10.2021 та витяг\~з рішення\~№ 393\~від 19.11.2014 виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради «Про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна». При дослідженні вищевказаних документів, судом встановлено, що у витязі з рішення № 393 зазначено (дослівно): «Розглянувши заяви суб`єктів господарювання та громадян про присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомого майна та беручи до уваги заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року справа № 214/6709/13-ц, … виконком районної у місті ради вирішив: присвоїти поштову адресу : 1.10 проспект 200 річчя Кривого Рогу, 5к, господарській будівлі, загальною площею 60 кв.м., розташованій на [ADDRESS] (фізична особа [PERSON] )». Перевірячи змість заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року справа № 214/6709/13-ц (та подальших рішень судів наступних інстанцій по цій справі), суд з`ясував, що зазначені рішення стосуються зовсім інших об`єктів нерухомості, які розташовані в буд. [ADDRESS] та власником яких є зовсім інша фізична особа, а саме [PERSON] . Аналізуючи зміст та форму наданого відповідачем витягу, слід дійти обґрунтованого висновку, що зазначений витяг зовсім протилежного змісту від витягу, який офіційно витребуваний з Архівного відділу виконкому Криворізької міської ради 06.12.2022. Також він не скріплений гербовою печаткою, а має лише відтиск штампу загального відділу Саксаганського виконкому; в ньому міститься посилання на рішення суду, яке стосується зовсім іншої фізичної особи. Крім того, в зв`язку з тим, що в реєстр були внесені відомості про наявне право власності у відповідача [PERSON] на об`єкт нерухомості, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі підроблених документів, було відкрите кримінальне провадження № 12022041230001162 з правовою кваліфікацією ст. 358 КК України, тобто підробка офіційних документів. Окремо слід зазначити, що відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 08.09.2022 за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що земельна ділянка не використовується, вільна від забудови. З чого слідує, що фактично громадського будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на який за відповідачем [PERSON] , визнано право власності не існує фізично. Так, ч. 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У частині другій статті 331 ЦК України чітко вказано, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952) визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 цього Закону у редакції, чинній для спірних правовідносин). Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини першої статті 18 Закону № 1952). Державний реєстратор зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями та перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (пункти 1-2 частини третьої статті 10 Закону № 1952 у редакції, чинній для спірних правовідносин). Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) провадження № 12-83гс21, зауважила, що "положення Закону № 1952-IV регламентують процедуру внесення державним реєстратором відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За загальним правилом, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, державний реєстратор повинен керуватися положеннями Закону № 1952-IV, чинними на момент вчинення ним дій на підставі такого судового рішення. З урахуванням конкретних обставин справи та положень абзаців другого та третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності може призвести до відновлення порушених прав особи без застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності. З наведених підстав оскаржена постанова апеляційного суду в частині скасування запису про державну реєстрацію права власності не може бути залишена в силі та підлягає зміні шляхом зазначення про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на спірний гараж в Державному реєстрі речових прав, що гарантуватиме можливість виконання судового рішення в цій частині". Верховний Суд у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 947/30067/19 (провадження № 61-4019св22) зазначив, що "на момент ухвалення судом апеляційної інстанції постанови про скасування запису про державну реєстрацію права власності суперечило положенням частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому рішення суду апеляційної інстанції в цій частині не можна буде виконати. З наведених підстав оскаржена постанова апеляційного суду в частині скасування запису про державну реєстрацію права власності не може бути залишена в силі та підлягає зміні шляхом зазначення про скасування державної реєстрації права власності на спірний гараж в Державному реєстрі речових прав, що гарантуватиме можливість виконання судового рішення в цій частині." Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для повного задоволення позову та необхідності захисту порушеного права позивача. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 4\~962,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає можливим вимогу задовольнити.

Outcome: approved