Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

ОСББ «Парусний 6» 10 січня 2024 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по внесках на утримання спільного майна. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких представником позивача 16 січня 2024 року подано квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 20204 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові посилався на те, що 10 жовтня 2018 року на підставі рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] було вирішено створити юридичну особу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парусний 6», затверджено статут, обрано правління та ревізійну комісію. Рішенням загальних зборів було затверджено розмір щомісячних платежів за 1 кв.м. на 2022-2023 роки у розмірі 07 грн. 15 коп. (1 поверх) та 07 грн. 75 коп. (2-10 поверх). Відповідачі є співвласниками житлового приміщення квартири [ADDRESS] , право власності на яке у встановленому законом порядку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На відповідачів законом покладено обов`язок утримання майна, проте внески вони не сплачують, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31 грудня 2023 року складає 6 476 грн. 60 коп. Після звернення до суду з позовною заявою, відповідачами було сплачено заборгованість у повному обсязі, проте, судові витрати, які позивач поніс, ними відшкодовані не були. У своїй заяві до суду від 27 січня 2024 року, яку зареєстровано судом 29 січня 2024 року, просили суд справу розглядати за відсутності представника позивача, прийняти відмову від позовних вимог в частині стягнення внесків на користь позивача та стягнути з відповідачів судові витрати по справі, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. Відповідачі [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки судові не повідомив. Представник відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» направив до суду заяву про долучення до матеріалів справи копії квитанції про сплату внесків на користь позивача у повному обсязі. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 22 травня 2016 року рішенням установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було вирішено створити юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ю. Кондратюка. 16» (а.с. 21-22). ОСББ «Парусний 6» зареєстровано як юридичну особу у встановленому законом порядку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 21-22). Відповідно до кошторису, затвердженого загальними зборами ОСББ «Парусний 6» та протоколами загальних зборів, було встановлено розмір щомісячних платежів співвласників ОСББ «Парусний 6» за 1 кв.м. на 2022 та 2023 роки у розмірі 07 грн. 15 коп. (1 поверх) та 07 грн. 75 коп. (2-10 поверх) (а.с. 19-20). Відповідачі [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 13-15). Відповідачі споживають послуги, які надаються позивачем з утримання будинку і прибудинкової території, проте сплачують за них не систематично, у зв`язку з чим станом на 31 грудня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 6\~476 грн. 60 коп. (а.с. 12). 16 січня 2024 року відповідач [PERSON] сплатила на користь позивача заборгованість по внесках на утримання спільного майна у розмірі 6\~510 грн. (а.с. 51), що не заперечувалося позивачем. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Згідно з приписами ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч.ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України). Згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Одними з загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем [PERSON] погашено заборгованість в повному обсязі. При цьому, судом встановлено, що заборгованість була сплачена відповідачем [PERSON] вже після звернення позивача до суду із вказаним позовом. В силу вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Ураховуючи, що позивач свої вимоги не підтримує унаслідок їх задоволення відповідачем, в задоволенні вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості в розмірі 6\~476 грн. 60 коп. необхідно відмовити, однак із відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1,\~2\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України\~встановлено,\~що до\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу ; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги № 01/24 від 05 січня 2024 року (а.с. 40-41), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Патики А.В. (а.с. 39), копію ордеру (а.с. 13), а також платіжну інструкцію № 762 від 05 січня 2024 року про сплату ОСББ «Парусний 6» 4 000 грн. за професійну правничу допомогу по договору № 01/24 від 05 січня 2024 року. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. в рівних частках по 2\~000 грн. з кожного. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. (а.с. 46), який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах по 1\~514 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved