Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

В грудні 2023 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 12.05.2003 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 39. Від даного шлюбу у них є син: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, подружніх стосунків вони не підтримують через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, різних поглядів на ведення спільного господарства. За таких обставин позивач вважає примирення та збереження сім`ї неможливим, а шлюб формальним. Тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » та судові витрати залишити за нею. В судове засідання позивачка не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. В позовній заяві вона просить розглянути справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі, проти розлучення не заперечив. Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 12.05.2003, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Тульчинським районним відділом реєстрації актів громадянського стану 12.05.2003, про що зроблено актовий запис № 39. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 16.06.2015 (а.с. 6). За змістом ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Ні позивачка, ні відповідач не висловили наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд доходить висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з чим суд вважає можливим відновити позивачці її дошлюбне прізвище « [PERSON] », оскільки таке бажання вона висловила в своїй позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки таке бажання вона висловила в своїй заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved