Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, вихідної допомоги у зв`язку зі скороченням штату, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона перебувала в трудових відносинах із державним підприємством «Донецька залізниця» з 17.11.1988 по 17.07.2017. Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі Закону України від 23.02.2012 №4442-VI та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200. З 24.06.2016 відокремлений підрозділ станція Луганськ Державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробний підрозділ станція Луганськ структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 15.04.2016 № 303. Наказом № 3296-ОС від 17.07.2017, на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі наказу регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 28.04.2017 за № 645-НЗ-1, її було звільнено з посади начальника станції. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року № 938, змінено тип товариства з публічного на приватне акціонерне товариство та перейменовано у акціонерне товариство «Українська залізниця». У день звільнення відповідач не провів з нею повний розрахунок, як наслідок має перед нею не погашену заборгованість із заробітної плати\~у період простою за період з березня 2017 року по липень 2017 року в сумі 12\~836, 27 грн., вихідної допомоги в сумі 6\~668, 99 грн., компенсації за невикористанні дні відпустки в сумі 4\~802, 27 грн., яку просила суд стягнути з відповідача. Представник акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця акціонерного товариства «Українська залізниця» надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що за період з 01.03.2017 по 15.03.2017 [PERSON] була нарахована заробітна плата з урахуванням обов`язкових утримань податків на доходи та інших зборів у сумі 3 792, 57 грн. Інформацію стосовно виплати заробітної плати за період з 01.03.2017 по 15.03.2017 не має можливості надати, тому що документація, що підтверджує видачу заробітної плати, була знищена в наслідок бойових дій у м. Лиман. З 16.03.2017, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності виробничого підрозділу «Донецька та Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та виробничих підрозділів підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області шляхами залізничного та автомобільного сполучення, відповідно Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 року №62/2017, нарахування заробітної плати було припинено. Наслідком вищевказаного рішення є відсутність зв`язку з виробничими підрозділами «Донецька та Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», а також передачі з непідконтрольної території первинних документів. У зв`язку з відсутністю первинних документів в структурному підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» нарахування заробітної плати здійснити не можливо. Звертали увагу суду, що з 20.03.2017 по 23.05.2017 рік по день звільнення позивача, відповідачем було здійснено низку заходів щодо впорядкування роботи регіональної філії «Донецька залізниця» та відповідно до п.9.2 протоколу №Ц-57/27 Ком.т. засідання правління ПАТ «Укрзалізниця» від 05.04.2017 року та наказу № 645- НЗ-1 від 28.04.2017 року було вилучено зі складу регіональної філії «Донецька залізниця» структурний підрозділ Донецька дирекція залізничних перевезень та запроваджено процедуру вивільнення працівників відповідно до вимог чинного законодавства. З 16 березня 2017 року до Дирекції не надходили первинні документи від підприємства, на якому працював позивач, для нарахування заробітної плати, тобто на підконтрольній Україні території інформація відсутня, а не втрачена, первинна документація (табеля обліку робочого часу або графіки роботи за період, копії або оригінали внутрішніх наказів, розпоряджень та інше за період з березня по квітень 2017 року) для нарахування заробітної плати. Крім того, позивач у підтвердження своїх позовних вимог надав копії розрахунків, в яких нарахування заробітної плати за період з березня 2017 року по липень 2017 року, але доводів та підтверджень наявності даної заборгованості не надано. На підставі дії форс-мажорних обставин АТ «Укрзалізниця» не здійснювала нарахування заробітної плати (за період з 16.03.2017 по 17.07.2017) та господарської діяльності, а тому у відношенні позивача трудового правопорушення не скоєно. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Представник акціонерного товариства\~«Українська залізниця»\~в особі\~регіональної філії\~«Донецька залізниця\~акціонерного товариства\~«Українська залізниця» надав заяву про розгляд справи без їх участі, у задоволенні позовних вимог просили відмовити. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено що, згідно записів трудової книжки [NUMBER] [PERSON] працювала на посаді начальника станції виробничого підрозділу «Станція Луганське» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 17.11.1988р. по 17.07.2017р. Наказом №52 регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 16.03.2017 р., наказом від 16.03.2017 р. № 58/ДН структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» встановлено початок простою працівників виробничого підрозділу «Станція Луганськ» по причинам, незалежних від робітників з 20.03.2017 р. В наказі зазначено, що оплату за час простою проводити з розрахунку двох третин ставки, встановленого працівникові розряду (окладу) за увесь час простою. На підставі наказу від 17.07.2017 р. №33296-ОС позивач була звільнена з посади 17.07.2017 р. згідно з п.1 ст.40 КЗпП у зв`язку зі скороченням штату. У наказі про припинення трудового договору зазначено, що [PERSON] має право на компенсацію за 22 дні невикористаної відпустки та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року\~\~№ 938\~змінено тип ПАТ «Укрзалізниця» з публічного на приватне та перейменовано на АТ «Укрзалізниця». Відповідно до частини четвертої\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про оплату праці», частиною першою\~статті 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до\~статті 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з частиною першою\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до\~статті 113 КЗпП України\~(у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)\~час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Згідно зі\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~\~\~від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. ЄСПЛ неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії статті 1 Першого протоколу, є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо, лежить на працедавцеві, а не на працівникові. За цих обставин, втрата підприємством первинних документів не позбавляє його обов`язку\~здійснювати нарахування та виплату заробітної плати. Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові\~\~\~від 28 березня 2018 року\~у справі № 243/5469/17, провадження № 61- 94св17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією. Враховуючи, що право людини на заробітну плату гарантоване\~Конституцією України, нормами\~КЗпП України,\~Законом України «Про оплату праці», і позивач знаходився з відповідачем у трудових відносинах до 17 липня 2017 року, при звільненні не отримала усіх належних їй платежів, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики ЄСПЛ. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~особливостей щодо строків розрахунку при звільненні, встановлених\~статтею 116 КЗпП України, не передбачено. Відповідно до частини четвертої\~статті 97 КЗпП України,\~статті 22 Закону України «Про оплату праці»\~власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Враховуючи, що в період простою, встановленого працівникам виробничого підрозділу «Станція Луганська» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», позивач на виконання наказу від 16 березня 2017 року № 52 виходила на своє робоче місце до дня звільнення, на день її звільнення наказ про встановлення простою скасований не був, то відповідач не мав підстав не здійснювати позивачу оплату за час простою. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про оплату праці»\~роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Згідно з частинами другою, третьою\~статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідно до частин першої, сьомої\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку. Враховуючи, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату (частина перша\~статті 21 КЗпП України), що обов`язок організувати бухгалтерський облік на підприємстві покладено на власника або уповноважений ним орган, саме відповідач має довести, що він виплатив позивачу заробітну плату. Розрахунки заробітної плати [PERSON] , компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги узгоджуються з наказом начальника дирекції структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 16 березня 2017 року № 58/ДН про встановлення простою з причин, не залежних від робітників, для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції з 20 березня 2017 року. Відповідач не надав будь-яких доказів, які спростували б зазначену заборгованість з оплати праці за час простою, не оспорює наявність зазначеного наказу та факт перебування з позивачем у трудових відносинах і її звільнення саме 17 липня 2017 року. У матеріалах справи немає належних та допустимих доказів щодо недостовірності відомостей, викладених в табелях обліку робочого часу, які оформлені відповідно до трудового законодавства України за підписами керівника структурного підрозділу, працівника кадрової служби. Відповідач не надав суду доказів, що на час складання цих документів відповідні посадові особи не мали повноважень. Згідно зі статтями\~115,\~116 КЗпП України\~відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не звільняє позивача\~від\~процесуального обов`язку доведення наявності права на отримання відповідних сум. Згідно з наданими позивачем на підтвердження невиплаченої заробітної плати розрахунковими листками за період з березня до липня\~2017 року, зазначені суми, які підлягали сплаті позивачу із зазначенням усіх її складових. Також суду надані копії табелів обліку використання робочого часу за період з березня до 17 липня 2017 року, підписані інспектором по кадрам [PERSON] , керівником структурного підрозділу [PERSON] . Крім того, у наказі відповідача від 17 липня 2017 року № 3296-ОС про звільнення позивача у зв`язку зі скороченням штату на підставі пункту 1 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~зазначено, що [PERSON] при звільненні підлягає до виплати одноразова грошова допомога у розмірі одного середньомісячного заробітку та компенсація за 22 днів невикористаної відпуски. У розрахунковий лист позивача за липень 2017 року включено 4\~802, 27 грн. компенсації за невикористану відпустку та 6\~668, 99 грн. вихідної допомоги. Тобто відповідач визнав право позивача на отримання грошової компенсації за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні. Згідно зі статтями\~47,\~116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до\~статті 44 КЗпП України\~при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті\~36\~та пунктах 1, 2 і 6 статті\~40\~цього\~Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Згідно з частиною першою\~статті 83 КЗпП України\~та частиною першою\~статті 24 Закону України «Про відпустки»\~у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до статей 4,\~6 Закону України «Про відпустки»\~щорічна відпустка складається з основної відпустки, додаткової відпустки за роботу із шкідливими та важкими умовами праці, додаткової відпустки за особливий характер праці, інших додаткових відпусток, передбачених законодавством. Щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору (частина перша\~статті 6 Закону України «Про відпустки»). Таким чином, при звільненні позивача у липні 2017 року їй не була виплачена вихідна грошова допомога та компенсація за 22 днів невикористаної відпустки. Отже,\~\~ [PERSON] \~підтвердила наявність\~заборгованості відповідача\~з виплати\~ заробітної плати\~у період простою за період з березня 2017 року по липень 2017 року в сумі 12\~836, 27 грн., вихідної допомоги відповідно в сумі 6\~668, 99 грн., компенсації за невикористанні дні відпустки в сумі 4\~802, 27 грн., будь-яких доказів проведення повного розрахунку з працівником в день його звільнення відповідач\~до суду не надав, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача на звільнення сторони від відповідальності за порушення зобов`язань у зв`язку з існування форс-мажорних обставин є безпідставними з огляду на таке. Суд критично оцінює посилання представника відповідача на існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили здійснити розрахунок з позивачем, оскільки така позиція повністю спростовується вивченими доказами у справі. Зокрема наявністю належним чином заповненої трудової книжки позивача із зазначенням наказу про звільнення з роботи. Наявність табелів обліку використання робочого часу, роздрукованих розрахунків заробітної плати, виданих позивачу, який використовував їх як доказ існуючої заборгованості із заробітної плати , свідчить та розцінюється судом як обізнаність відповідача про існуючий обов`язок та його невиконання, що тягне за собою відповідне відшкодування у вигляді нарахування середнього заробітку. Наданий відповідачем висновок Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2 не є сертифікатом в розумінні ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Відповідно до ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Тому наданий відповідачем висновок Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/21-10.2 не свідчить про наявність законних підстав щодо невиплати заробітної плати позивачу. Аналогічна позиція зазначена в ухвалі Верховного суду від 29.07.2019 по справі №185/5811/18. З огляду на вказане, позовні вимоги [PERSON] \~до акціонерного\~товариства «Українська\~залізниця» в\~особі регіональної\~філії «Донецька\~залізниця акціонерного\~товариства «Українська\~залізниця» про\~стягнення заборгованості\~по заробітній\~платі,\~компенсацію за\~невикористану відпустку,\~вихідної допомоги\~у зв`язку\~зі скороченням\~штатупідлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у виді судового збору в розмірі 992, 40 грн. відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~покладаються на відповідача.

Outcome: approved