Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

22 листопада 2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.01.2022 року у розмірі 18641,57 грн станом на 22.08.2023 та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги банк зазначає, що особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом: відеоверифікації працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. 21.01.2022 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано анкету-заяву та Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг "Monobank" шляхом застосування цифрового власноручного підпису про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за цим кредитним договором виконав у повному обсязі, зареєструвавши та встановивши ліміт використання кредиту 15000,00 грн. В зв`язку з порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 21.01.2022 року зі сторони [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» станом на 22.08.2023 р. виникла заборгованість в розмірі 18641,57 грн, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також просить стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом до суду. 01 грудня 2023 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Разом і з позовом представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. 31 січня 2023 року надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи без її участі. За таких обставин відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити рішення. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 21.01.2022 року між АТ «Універсал Банк», в рамках проекту monobank та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що [PERSON] просить відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у додатку. Засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі -УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем. Погоджується з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого в Мобільному додатку Договір набуває чинність. Відповідно до Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг, підписуючи власним УЕП в Мобільному Додатку це Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» , що є невід`ємною частиною Анкети-заяви до Договору, вона підтверджує отримання примірника договору в Мобільному додатку; підтверджує своє ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує укладення Договору; зобов`язується виконувати умови Договору. Анкета-заява та Запевнення містить електронні підписи представника Банку та [PERSON] . На підставі укладеного Договору Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 22.08.2023 становить 18641,57 грн - тіла кредиту. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Своїм підписом у анкеті-заяві та запевненні відповідач підтвердила свою згоду на укладення Договору у вигляді анкети-заяви та Запевнення, згоду з умовами Договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, чим фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів. Однак відповідач не вчинив жодної дії, напрвленої на погашення заборгованості, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 22.08.2023. Відповідачем існування заборгованості за кредитом у зв`язку з користуванням кредитними коштами не спростовано, власного розрахунку суду не надано. Обов`язок доказування - це міра належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі. Тоді як пасивна поведінка позичальника, обізнаного із умовами кредитування та його частковим виконання, що убачається зі змісту розрахунку в графі "сума погашення за наданим кредитом", не може бути підставою для звільнення його від виконання зобов`язання та повернення боргу за тілом кредиту. Позивачем доведено на підставі належних доказів, з урахуванням особливостей проекту monobank, волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, а також підставності стягнення заборгованості за кредитом в розмірі, заявленому до стягнення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява АТ "Універсал Банк" підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір 2147,20 грн, позов задоволено повністю, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Outcome: approved