Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач АТ «КРЕДОБАНК» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ЄДРПОУ 09807862) звернувся до Придніпровського районного суду з\~позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що 04.10.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CL-225902. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, банк зобовязується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобовязується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, сума та валюта кредиту 200000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, строк (термін) кредитування до 03.10.2023 року. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 132066,46 грн., а інші частина суми коштів за Кредитним договором на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника, передбаченої у п. 2.4 Кредитного договору. Відповідно до п. 2.5. 2.7. Кредитного договору, вказано позичковий рахунок, поточний рахунок (картковий) позичальника, відкритий для видачі та обслуговування кредиту, Рахунок для повернення кредитних коштів, що зазначаються у відповідних доказах (виписки/меморіальні ордери/розрахунок заборгованості), які підтверджують переказ банком кредитних коштів позичальнику. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4. Кредитного договору. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту о дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору, за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені в п. 2.9. Кредитного договору. Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору, реальна річна процентна ставка 41,19% річних. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору, позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2. Кредитного договору). Повернення кредиту здійснюється в порядку, передбаченому п.п. 6.3.1.-6.3.5. Кредитного договору. Відповідно до п. 6.6. Кредитного договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості: у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом; поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню Кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Відповідно до п. 6.10 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п. 6.9. Кредитного договору). Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Кредитним договором, позичальник крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь -якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Банк зазначає, що на виконання умов вищевказаного договору банк свої зобовязання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином тривалий час не виконує. Згідно розрахунку\~заборгованості по\~Кредитному договору\~№ С L-225902 від 04.10.2019 станом на 04.12.2023 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 192346 грн. 71 коп., яка складається з : заборгованості за тілом кредиту 117542,86 грн.; заборгованості за відсотками 74804,85 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору, 02.11.2023 року на адресу [PERSON] позивачем було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак, 21.11.2023 року досудова вимога до [PERSON] повернулась відправнику. Вказують, що [PERSON] не звертався до банку для мирного врегулювання спору. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за Кредитним договором № С L-225902 від 04.10.2019 станом на 04.12.2023 року В розмірі 192347,71 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2885,22 грн. Та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 19234,77 грн. 08 січня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача адвокат Павленко С. В. В судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без його участі. Також зазначено, що просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CL-225902. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, сума та валюта кредиту 200000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, строк (термін) кредитування до 03.10.2023 року. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 132066,46 грн., а інші частина суми коштів за Кредитним договором на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника, передбаченої у п. 2.4 Кредитного договору. Відповідно до п. 2.5. 2.7. Кредитного договору, вказано позичковий рахунок, поточний рахунок (картковий) позичальника, відкритий для видачі та обслуговування кредиту, Рахунок для повернення кредитних коштів, що зазначаються у відповідних доказах (виписки/меморіальні ордери/розрахунок заборгованості), які підтверджують переказ банком кредитних коштів позичальнику. Відповідно до п. 3.1. Кедитного договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4. Кредитного договору. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту о дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору, за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені в п. 2.9. Кредитного договору. Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору, реальна річна процентна ставка 41,19% річних. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору, позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2. Кредитного договору). Повернення кредиту здійснюється в порядку, передбаченому п.п. 6.3.1.-6.3.5. Кредитного договору. Відповідно до п. 6.6. Кредитного договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості: у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом; поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню Кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Відповідно до п. 6.10 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п. 6.9. Кредитного договору). Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Кредитним договором, позичальник крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь -якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики передбачено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно із ст. 1048 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за вказаним Кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 57624672 від 04 жовтня 2019 року на суму 132066,46 грн. Однак,\~в порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 536 ЦК України, свої зобов`язання за Кредитним договором № CL-225902 від 04.10.2019 року належним чином не виконує, що призвело до утворення в нього заборгованості, розмір якої станом на 04.12.2023 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 192346 грн. 71 коп., яка складається з : заборгованості за тілом кредиту 117542,86 грн.; заборгованості за відсотками 74804,85 грн. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що відповідач [PERSON] умови Кредитного договору № CL-225902 від 04.10.2019 року належним чином не виконував, 02.11.2023 року представником Банку на його адресу була направлена письмова досудова вимога за вих. № 1169/2023, відповідно до якої АТ «Кредобанк» вимагав від позичальника протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але у будь-якому випадку, не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити прострочену заборгованість в розмірі 185384 грн. 18 коп. Однак, вказана вимога була залишена без реагування. Враховуючи, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання перед АТ «Кредобанк» повернути кредит у строки визначені Кредитним договором № CL-225902 не виконав, в зв`язку з чим має перед заборгованість за кредитом та відсотками в загальній сумі 192347,71 грн., суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відносно позовної вимоги АТ «Кредобанк» про стягнення з [PERSON] на їхню користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19234,77 грн., суд зазначає наступне. Положеннями ст.\~59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст.\~15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст.\~1\~ЗУ «Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~ст.\~133\~ЦПК України\~-\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати:\~ на професійну правничу допомогу; пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи;\~ пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Статтею 137\~ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвокатом Павленко С.В. надано лише: Витяг з Договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧН № 000531; Посвідчення адвоката. А тому, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» витрат на професійну правничу допомогу, в зв`язку з її недоведеністю. Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем Акціонерним товариством «Кредобанк» при зверненні до суду з даним позовом за вимогу майнового характеру було сплачено судовий збір в розмірі 2885 грн. 22 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 63603754 від 14 грудня 2023 року. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, тому з відповідача на користь позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2885 грн. 22 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial