Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

04 жовтня 2023 року представник позивача [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] та зняти [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтуванні позову посилається на те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 145258464 від 14 листопада 2018 року в оперативному управлінні та на балансі Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають третій та четвертий поверхи гуртожитку, загальною площею 872,4 кв.м., розміщеного за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований в кімнаті № 1 вказаного гуртожитку, однак не проживає у вказаній кімнаті більше ніж 6 місяців без поважних причин, про що складено акти обстеження та перевірки фактичного місця проживання осіб, місце проживання яких зареєстровано у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , складених: 14 вересня 2021 року, 17 травня 2023 року, 25 липня 2023 року та 21 вересня 2023 року. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей та меблів у кімнаті не має і взагалі нею не цікавиться. Перешкод в користуванні житловим приміщенням відповідачу не чинилося. Таким чином факт реєстрації [PERSON] порушує право позивача на володіння і користування майном. У зв`язку з викладеним, ГУНП в Кіровоградській області вимушено звернутися до суду за захистом свої порушених прав оскільки не має можливості володіння та користування кімнатою № [NUMBER] в гуртожитку, розміщеному за вищевказаною адресою. Ухвалою від 05 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач, правом на подання відзиву, в порядку\~ст.178 ЦПК України, не скористався. \~ \~ \~ \~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте 05 лютого 2024 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення на офіційному вебпроталі судової влади України. На адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101488438 від 25 жовтня 2017 року право власності на об`єкт житлової нерухомості розміщеного за адресою: [ADDRESS] , належить державі, а саме - 72/100 Національній поліції України, ЄДРПОУ 40108709.(а.с.10) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 145258464 від 14 листопада 2018 року, в оперативному управлінні та на балансі Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають третій та четвертий поверхи гуртожитку, загальною площею 872,4 кв.м., розміщеного за адресою: [ADDRESS] .(а.с.12) Згідно акту обстеження та перевірки фактичного місця проживання осіб у гуртожитку за адресою [ADDRESS] встановлено, що у кімнаті № 1 зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , фактично кімната вільна, тривалий час ніхто не проживає, особисті речі в кімнаті відсутні. (а.с.28) Відповідно до адресної довідки ВВР апарату виконавчого комітету Світловодської міської ради від 29 листопада 2018 року № 4578 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с 25) Відповідач у вказаній кімнаті не проживає тривалий час (більше 1 року). В кімнаті відсутні меблі та особисті речі відповідача, про що складено відповідні акти обстеження та перевірки фактичного місця проживання осіб, місце проживання яких зареєстровано у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , складених 17 травня 2023 року, 25 липня 2023 року, 21 вересня 2023 року(а.с.30-32) Вказані акти складалися представниками комісії, утвореної наказом ГУНП в Кіровоградській області від 17 серпня 2021 року № 553 «Про утворення комісії», у складі працівників поліції: підполковника поліції Кравцова В.М., заступника начальника Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області; майора поліції Козеренка П.М., начальника відділу з питань житлового забезпечення, управління об`єктами державної власності та капітального будівництва УЛМТЗ ГУНП в Кіровоградській області; Жадейкіте Л. А. провідного інспектора відділу з питань житлового забезпечення, управління об`єктами державної власності та капітального будівництва УЛМТЗ ГУНП в Кіровоградській області; Чорноусько О.І., провідного спеціаліста відділу організації фінансування підпорядкованих підрозділів УФЗБО ГУНП в Кіровоградській області.(а.с.27) Отже, відповідач не проживає в кімнаті № 91 більше 1 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей чи меблів у кімнаті не має і взагалі нею не цікавиться, перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинилося. Таким чином, факт реєстрації відповідача порушує право позивача на володіння і користування майном. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції» передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Відповідно до підпункту 2 пункту 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується). За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав. Як передбачено ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК УРСР). Отже, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» встановлюється, що наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування кімнатою № [NUMBER] , в гуртожитку розміщеному за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тривалою, понад 1 рік без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved