Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: - вартість спожитої теплової енергії за грудень 2021 року в розмірі 594, 54 грн.; - вартість спожитої теплової енергії за період з 01.12.2021 по 30.04.2023 в розмірі 51711, 13 грн.; - абонентське обслуговування в розмірі 349 грн.; - внутрішньобудинкове обслуговування в розмірі 1085, 69 грн. В обґрунтування поданого позову Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зазначає, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 05.04.2019 належать нежитлові приміщення цокольного поверху №69-3, 69а-3, 79а-1, 79а-2, 79-1, 79-2, 79-4, 79-5, XXVIa в літ «А-4» загальною площею 94,8 кв.м. по [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання, вказані приміщення використовуються з метою ведення господарської діяльності. Відповідач [PERSON] користується\~тепловою енергією,\~яку подає\~у нежитлове\~приміщення,\~а в\~цілому в\~центральну систему\~теплопостачання всього\~будинку КП\~«Харківські теплові\~мережі». За період користування тепловою енергією з 01.12.2021 р. по 30.04.2023 р., відповідачем спожито теплової енергії на суму 52305, 67 грн. (розрахунки додаються) за кожен розрахунковий період відповідачу направлялися рахунки фактури про сплату за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. 07.12.2021 представниками КП Харківські теплові мережі» складено акт обстеження системи тепло споживання, відповідно якого нежитлове приміщення розташоване в житловому будинку та під?єднане до внутрішньо будинкової системи теплопостачання. Система теплопостачання вказаного приміщення є єдиною та невід?ємною частиною системи опалення житлового будинку по [ADDRESS] . 14.09.2023 відповідачу направлено досудове повідомлення з повідомленням про заборгованість за використану теплову енергію та пропозицію оплати такої. Підтвердженням постачання теплової енергії є акти включення до джерела теплової енергії № 173/30117 від 19.10.2021 р., № 173/32528 від 24.10.2022 р., № 173/32053 від 06.04.23. 16.08.2021 підприємством направлено копію договору купівлі продажу теплової енергії № 20200 від 01.07.2021, який не підписано відповідачем, чим порушено норми п. 14 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою КМУ від 03.10.2007 року № 1198, відповідно до якого споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити у її відсутності, та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не подав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що дії відповідача свідчать про порушення, не визнання або оспорювання охоронюваних законом його цивільних прав та інтересів. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» надаються послуги з теплопостачання в централізовану систему теплопостачання житлового фонду міста на потреби опалення. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05 квітня 2019 року належать нежитлові приміщення цокольного поверху №69-3, 69а-3, 79а-1, 79а-2, 79-1, 79-2, 79-4, 79-5, XXVIa в літ «А-4» загальною площею 94,8 кв.м. по [ADDRESS] . Відповідач користується тепловою енергією, яку подає КП «Харківські теплові мережі» у вищезазначене нежитлове приміщення, а в цілому в централізовану систему теплопостачання всього житлового будинку. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року, а відповідач в свою чергу споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. 07 грудня 2021 року представниками КП «Харківські теплові мережі» складено акт обстеження системи теплоспоживання, відповідно до якого нежитлове приміщення, відповідно якого нежитлове приміщення розташоване в житловому будинку та під?єднане до внутрішньо будинкової системи теплопостачання. Система теплопостачання вказаного приміщення є єдиною та невід?ємною частиною системи опалення житлового будинку по [ADDRESS] постачання теплової енергії є акти включення до джерела теплової енергії № 173/30117 від 19.10.2021 р., № 173/32528 від 24.10.2022 р., № 173/32053 від 06.04.23. 16 серпня 2021 року підприємством направлено копію договору купівлі продажу теплової енергії № 20200 від 01.07.2021, який не підписано відповідачем. До 01.12.2021 споживання теплової енергії відповідачем на потреби опалення приміщень за адресою: [ADDRESS] , відбувалось без укладення договору, за період з 01.12.2021 по 30.04.2023 правові відносини між сторонами регулюються публічним індивідуальним договором. Відповідно до п.14 Правил користування теплової енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 (далі- Правила), споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання. Відповідно до п. 23 Правил, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За правилами ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного йому майна, в тому числі й щодо сплати комунальних послуг. Система опалення нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача. Оскільки законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, та праву споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, суд дійшов висновку про те, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Враховуючи те, що факт відсутності письмового договору про надання послуги з постачання теплової енергії сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Також встановлено, що протягом місяця з дня розміщення позивачем індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідач про свою відмову укласти договір на постачання теплової енергії чи про свою незгоду із умовами договору до позивача у письмовому вигляді не направив, втім споживав надану позивачем теплову енергію, а тому, відповідач вважається таким, що прийняв пропозицію позивача щодо укладення договору на постачання теплової енергії, положення якого відповідають типовому договору. 14 вересня 2023 року відповідачу направлено досудове повідомлення з повідомленням про заборгованість за використану теплову енергію та пропозицію оплати такої. Відповідно до частини 6 статті 25\~Закону України\~«Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 11 ЦК України. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення за грудень 2021 року без укладання письмового договору складає 594,54 грн. За період з 01 грудня 2021 року по 30 квітня 2023 року вартість несплаченої теплової енергії складає 51711, 13 грн. Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за грудень 2021 року на загальну суму 594, 54 грн., за період з 01.12.2021 по 30.04.2023 на загальну суму 51711, 13 грн. підтверджується документально належними та допустимими доказами, наданими позивачем та наявними у справі, в зв`язку з чим розрахунок заборгованості, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в спростування обставин, на які посилається позивач, щодо ненадання взагалі або надання неналежної якості послуг за цієї адресою, не надано доказів того, що він відмовився у встановленому законом порядку від послуг позивача або про відключення споживача від системи опалення. Доказів в спростування наявності заборгованості у відповідача по сплаті за послуги постачання теплової енергії, відповідачем суду також не надано. Приймаючи до\~уваги викладені\~обставини,\~враховуючи доведеність\~з боку\~позивача факту\~порушення відповідачем\~умов договору\~та чинного\~законодавства України,\~суд визнає\~вимоги позивача\~щодо стягнення\~з відповідача\~заборгованості за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 30.04.2023 на загальну суму 51711, 13 грн. Щодо нарахування абонентської плати та плати за обслуговування внутрішньо будинкової системи суд зазначає наступне. Згідно зі внесеними змінами до Закону України «Про житлово - комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про метрологію та метрологічну діяльність», змінено концепцію застосування до споживачів комунальних послуг плати за абонентське обслуговування та змінено склад витрат, які включаються до оплати за абонентське обслуговування. Статтею 1 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до п.32 Договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Перевіривши наданий позивачем розрахунок абонентської плати станом на 01.05.2023 року за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 349 грн., суд визнає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. КП «Харківські теплові мережі» з 01.07.2022 року виконало нарахування плати за послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води. Вартість ремонту внутрішньо будинкових систем зазначена у Публічному договорі з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який розміщено на сайті\~www.hts.kharkov.ua. Відповідач не сплатив плату за обслуговування систем у розмірі 1085, 69 грн. Відповідно частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 82 ЦПК України\~встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1статті 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» сума заборгованості за вартість спожитої теплової енергії за грудень 2021 року в розмірі 594, 54 грн.; вартість спожитої теплової енергії за період з 01.12.2021 по 30.04.2023 в розмірі 51711, 13 грн.; абонентське обслуговування в розмірі 349 грн.; внутрішньобудинкове обслуговування в розмірі 1085, 69 грн. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі - 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved