Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт того, що посвідчення серії [NUMBER] видане 21 червня 1985 року Міністерством УРСР на російській мові на « [PERSON] » належить [PERSON] . Заяву обгрунтовує тим, що відповідно до паспорта громадянина України, вона є - [PERSON] , [INFO] . Згідно із сторінкою 2 паспорта, її дані зазначені російською мовою та зроблено запис як - [PERSON] . Посвідчення серії [NUMBER] видане 21 червня 1985 року Міністерством освіти УРСР зроблено запис на російській мові на « [PERSON] ». Тобто, при внесенні відомостей до посвідчення серії [NUMBER] про прізвище, ім`я та по-батькові заявниці замість « [PERSON] » було вказано « [PERSON] » а саме у імені була допущена помилка та замість « [PERSON] », вказано « [PERSON] ». У зв`язку із чим виникла необхідність встановити факт належності заявниці правовстановлюючого документу, а саме посвідчення серії [NUMBER] . У зв`язку з вказаним розбіжностями в написанні імені заявниці в паспорті громадянина України та в посвідченні серії [NUMBER] , остання зазначає, що у неї виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності у написанні імені були виявлені працівниками управління Пенсійного фонду України у м. Києві та по цій причині не були прийняті документи для оформлення пенсії. Заявниця в судове засідання не з`явилася, 25.01.2024 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, просить задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за їх відсутності. Представник Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засіданння, про причини неявки суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту належності документа з наступних підстав. Згідно зі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Червонозаводським РВУМВС України в Харківській області, ПІБ заявниці - [PERSON] , [INFO] . Зі сторінки 2 вищевказаного паспорта заявниці вбачається, що її дані зазначені російською мовою та зроблено запис « [PERSON] ». З копії посвідчення серії [NUMBER] , яка заповнена 21.06.1985 року російською мовою, вбачається, що замість ім`я заявниці « [PERSON] » вказано ім`я « [PERSON] ». Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що посвідчення серії [NUMBER] Міністерства освіти УРСР, заповнена 21.06.1985 року на російській мові на « [PERSON] » містить помилку в написанні імені та належить [PERSON] . У вказаному посвідченні допущено помилку в написанні імені, ця помилка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявниці в реалізації її права на пенсійне забезпечення. При цьому, суд вважає, що заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності їй посвідчення серії [NUMBER] . Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved