Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] 02.09.2021 року був укладений договір, за яким кредитор надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 20 000 грн з умовою сплати процентів за користування кредитом в розмірі 3,1% на місяць (37,2% на рік) та збільшених процентів за користування кредитом в розмірі 6,2% на місяць (74,4% на рік). Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту. Оскільки відповідач істотно порушує умови договору та не виконує взяті на себе зобов`язання, тому станом на 01.08.2023 року виникла заборгованість, яка становить 25 693,82 гривень, що становить заборгованість за тілом кредиту. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість. Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позовна заява надійшла до Центрального районного суду м. Миколаєва 25.09.2023 року (задана до установи зв`язку 19.09.2023 року). Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.10.2023 року справа направлена за підсудністю до Баштанського районного суду Миколаївської області. 16.11.2023 року справа надійшла до Баштанського районного суду Миколаївської області. 20.11.2023 року справа розподілена для розгляду судді. 01.12.2023 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В тексті позову представник позивача заявив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка при розгляді справи в суді підтвердила, що отримувала від позивача кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, та до лютого 2022 року здійснювала погашення, а після початку повномасштабної війни втратила заробітки, не змогла влаштуватись на роботу, тому припинила погашення заборгованості за кредитом. На її звернення до позивача з питання реструктуризації заборгованості останній відмовив. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; копію анкети-заявки від 02.09.2021 року; Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 02.09.2021 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з умовою сплати процентів за користування кредитом в розмірі 3,1% на місяць. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 01.08.2023 року виникла заборгованість, яка становить 25 693,82 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. \~ \~ \~ \~Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 25 693,82 грн в межах заявлених позовних вимог. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved