Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту здійснення догляду за особою, що потребує постійного стороннього догляду. Вимоги заяви мотивовано тим, що він здійснює постійний догляд на безоплатній основі за своєю бабусею, яка через суттєве погіршення здоров`я потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Від встановлення вказаного факту залежить можливість реалізація заявником його прав та обов`язків, передбачених ЗУ «Про соціальні послуги» та ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Так, заявником було подано заяву про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, однак, представниками [INFO] його було повідомлено, що він може претендувати на отримання відстрочки лише в випадку підтвердження такої обставини рішенням суду. Відтак, з метою захисту свої прави, просить суд встановити факт здійснення догляду заявником за своєю бабусею [PERSON] , яка потребує постійного стороннього догляду. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05 січня 2024 року, залучено до участі у розгляді справи [INFO] . Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили такі задовільнити з підстав, що викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив. Дослідивши подані суду документи, заслухавши думку учасників судового провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками заявника [PERSON] , значаться [PERSON] , та [PERSON] /а.с.12/. Згідно довідки про місце постійного проживання Грецької республіки округу Аттика Муніципалітету Афіни Головного управління адміністрування управління децентралізації та адміністрування відділу обслуговування жителів муніципалітету та спеціалістів першої муніципальної громади, [PERSON] , проживає в [PERSON] на [ADDRESS] / а.с.23/. Вказане також стверджується довідкою від 27 жовтня 2023 року /а.с.25/. Суду було також надано довідку відносно [PERSON] , згідно якої він проходить військову службу під час мобілізації та військового стану в військовій частині /а.с.27/, копію паспорту та картку фізичної особи- платника податків /а.с. 29-31/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , значиться батьком [PERSON] /а.с.28/. Відповідно до довідки ЛКП «Левандівка», в [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.32/. В матеріалах справи міститься висновок №880, про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду непрофесійній основі, - [PERSON] , рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи /а.с.33/. Згідно довідки про отримання допомоги, [PERSON] , перебуває на обліку в Залізничному відділі соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, та з 01 жовтня 2023 року по 30 вересня 2024 року, йому призначено виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі /а.с.34/. Відповіддю [INFO] від 06 листопада 2023 року, заявнику повідомлено, що відсутні правові підстави надання відстрочок, оскільки відповідно до покладених завдань ТЦК та СП, лише оформляють відстрочку, що надана в установленому порядку. /а.с.38/. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено вичерпний перелік підстав, при наявності яких військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Так, як було повідомлено заявником та його представником, встановлення факту здійснення догляду за особою, що потребує постійного стороннього догляду, потрібно [PERSON] , для отримання відстрочки від мобілізації, за абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати так ий догляд. Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України. Відтак, вказаним законом встановлена вичерпна можливість надання соціальних послуги з догляду за особами, що потребують соціальні послуги. В той же час, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував, що [PERSON] , згідно ч. 6 ст. ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги», є особою, яка має інвалідність I групи, особою похилого віку з когнітивними порушеннями, або ж невиліковно хворою, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, та відноситься до вказаного переліку. Так, висновок №880, про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду непрофесійній основі, згідно якого [PERSON] , рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, жодним чином не стверджує, що [PERSON] , є особою, яка згідно вказаної вище статті є отримувачем соціальних послуг, оскільки з нього не вбачається на якій підставі членами комісії було прийнято таке рішення, а також ними не зазначено, на підставі дослідження яких даних воно прийнято. А відтак, вказаний висновок не може бути прийнятий судом до уваги. Щодо посилання заявника на те, що [PERSON] , в силу складних життєвих обставин через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, то суду крім вказаного висновку, який визнано судом неналежним доказом, жодних інших доказів надано не було. Щодо довідки про отримання [PERSON] , допомоги, як особі, що надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, суд зазначає наступне. Вказана довідка датована 24 жовтня 2023 року, що стверджує те, що заявник почав піклуватися про [PERSON] , лише перед поданням документів до [INFO] , з метою отримання відстрочки від мобілізації. Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що пунктом 3 частини 6 статті 13 даного Закону встановлено, що для фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього закону, передбачена можливість надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачем соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями, проте, для отримання відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні. Формування Реєстру, відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону, здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг. Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг затверджений Постановою КМ України від 27 січня 2021 року № 99. Таким чином, порядок встановлення факту здійснення фізичною особою догляду за особою, яка потребує стороннього догляду, визначений відповідним законодавством, а саме нормами Закону України «Про соціальні послуги», у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України такий факт не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18). З огляду на вищевикладене, саме нормами Закону України «Про соціальні послуги» врегульовано питання оформлення статусу особи щодо надання соціальних послуг фізичною особою не на професійній основі і за ст. 13 Закону надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні, у зв`язку з чим в задоволені заяви слід відмовити, оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed