Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 січня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 01857-01/2022 від 03 січня 2022 року. [PERSON] підписав договір електронним підписом, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 13.01.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги, факторингу, № 13012023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача. Оскільки відповідач заборгованість не сплачує, тому представник позивача просив стягнути з нього вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Від його представника надійшов відзив, в якому позов визнали частково, згодні з тілом кредиту 10000 грн. та процентам за користування кредитом в сумі 1500 грн. всього у сумі 11500,00 року, надала відповідні розрахунки, в інший частині просить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, відповідно до нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 01857-01/2022 від 03 січня 2022 року відповідач отримав кредит в товаристві з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТРУМ», що підтверджується кредитним договором, паспортом кредиту (а.с. 4-5, 7-9). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 16) станом на 30 вересня 2023 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 21250,00 грн., з яких 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11250,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 13 січня 2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги, факторингу, № 13012023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.( а.с. 11-13) Відповідно до акту прийому-передачі та витягу з реєстру боржників від 17.10.2023 до Договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21250,00 гривень, з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.(а.с.14,15-16). Для всебічно та повного з`ясування всіх обставин справи, позивачу було запропоновано надати детальний розрахунок заборгованості [PERSON] , за кредитним договором від 03.01.2022 року, між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм», в якому зазначити заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за відсотками, з зазначенням відсоткової ставки, терміну нарахування відсотків та пункту кредитного договору відповідно до якого відсотки були нараховані. Однак позивач не відреагував на лист суду та не надав жодних додаткових доказів чи роз`яснень. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтями 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Відповідно до ч.12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 638ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 1055ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048ЦК України). Згідно зі статтею 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право вимоги до [PERSON] . Разом з тим, суд вважає, що позивачем не надано повного розрахунку заборгованості, а представником відповідача навпаки надано розрахунок відсотків, з яким суд погоджується. Відповідно до п. 1.2. договору кредит надано на власні потреби відповідача строком на 30 днів тобто до 01.02.2022 року. Так, відповідно до п. 1.3 договору за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 182,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0,50% (процентів) на добу. Як вбачається з графіку розрахунку та орієнтовної вартості кредиту, за період з 03.01.2022 року по 01.02.2022 року відповідач повинен сплатити за договором 11500грн., з яких: 10000грн. повернення кредиту та 1500грн. проценти за користування кредитом, з розрахунку 0,50% на добу (10000грн. х 0,50% х 30 днів). Дану суму відповідач вважає обґрунтованою та погоджується. Заборгованість за відсотками у сумі 11250грн., не доведена наданими доказами та відсутній відповідний розрахунок. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 46238 від 10.10.2023 року, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2684 грн. (а.с. 6). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 54 %, то з відповідача у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1449,36 грн.

Outcome: partial