Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Зміст позовних вимог У вересні 2023 року позивачка, [PERSON] , звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до відповідача, Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «ЖК Лісова Казка», про стягнення коштів в сумі 12099,56 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 лютого 2018 року [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64,1 кв.м. 08 травня 2019 року було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка». 09 серпня 2020 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка» були проведені загальні збори, які оформлені протоколом від 30 серпня 2020 № 1 загальних зборів ОСББ співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення загальних зборів, оформлених протоколом від 30 серпня 2020 року № 1, в частині питання п`ятого порядку денного "Про затвердження розміру внеску на утримання багатоквартирного будинку" було вирішено затвердити внесок на утримання будинків за адресою: [ADDRESS] в розмірі 8,58 грн за один квадратний метр належної співвласнику квартири та/або нежитлового приміщення, починаючи з 01 вересня 2020 року. Водночас, рішенням Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2021 року у справі № 910/4102/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 червня 2022 року та постановою Касаційного господарського суду від 15 вересня 2022 року, визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка», оформлених протоколом від 30 серпня 2020 року № 1 в частині питання п`ятого порядку денного, яким затверджено внесок на утримання будинків в розмірі 8,58 грн за квадратний метр належної співвласнику квартири та/або нежитлового приміщення. На прохання позивачки повернути кошти, які вона сплатила, як внесок на утримання будинків в розмірі 8,58 грн за квадратний метр належної співвласнику квартири, за період з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2022 року у розмірі 12099,56 грн., відповідач відмовився, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Відзив на позовну заяву У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] , яка розташована на п`ятому поверсі зазначеного багатоквартирного будинку, в якому створений відповідач, та користувалась у спірний період із 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2022 року включно спільним майном співвласників такого будинку, зокрема, ліфтом, коридором, місцями загального користування, а також отримувала відповідні послуги, необхідні для належного утримання та експлуатації такого будинку, зокрема, вивезення побутових відходів (сміття), теплопостачання та освітлення місць загального користування, прибирання прибудинкової території тощо, забезпечення наявності яких та оплати за такі послуги були здійснені за рахунок відповідача. Відповідач звертає увагу на те, що він у силу приписів Закону 2866 є неприбутковою організацією та в спірний період використовував (спрямовував) отримані ним грошові кошти і внески співвласників багатоквартирних будинків, у тому числі грошові кошти позивачки, сплачені відповідно до рішення загальних зборів відповідача, оформленого протоколом, виключно на управління та утримання багатоквартирних будинків, в яких створений відповідач та знаходиться квартира позивача. Відповідач не погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для повернення їй сплачених грошових коштів у розмірі 12099,56 грн за період із 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2022 року включно, оскільки вони були сплачені позивачем за належне утримання, користування та експлуатацію спільного майна співвласників багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира позивача та створений відповідача. Відповідач вказує, що отримані ним від позивачки кошти в розмірі 12 099,56 грн були сплачені нею як внески співвласника багатоквартирного будинку, в якому знаходиться її квартира та створений, на утримання такого будинку за період із вересня 2020 року по червень 2022 року ((8,58 грн за 1 м кв. * 64.1 м кв. = 549,98 грн) * 22 місяці) та не можуть вважатися безпідставно отриманими відповідачем, адже були отримані та повністю використані для утримання спільного майна співвласників будинку, тобто на статутну діяльність відповідача. Окрім того, відповідач наголошує, що протокол, визнаний у судовому порядку недійсним у частині питання п`ятого порядку денного, яким затверджено внесок на утримання багатоквартирних будинків, у яких створений відповідач, втратив чинність із дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням, а саме з 21 червня 2022 року. Відповідь на відзив на позовну заяву У відповіді на відзив на позовну заяву позивачка підтримує позовні вимоги та зауважує, що спочатку у відповідача були правові підстави щодо набуття коштів співвласників, оскільки відповідно до рішення загальних зборів, оформлених протоколом від 30 серпня 2020року № 1, в частині питання п`ятого порядку денного "Про затвердження розміру внеску на утримання багатоквартирного будинку" було вирішено затвердити внесок на утримання будинків за адресою: [ADDRESS] в розмірі - 8,58 грн за один квадратний метр належної співвласнику квартири та/або нежитлового приміщення, починаючи з 01 вересня 2020 року. Але рішенням Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2021 року у справі № 910/4102/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 червня 2022 року та постановою Касаційного господарського суду від 15 вересня 2022 року, визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка», оформлених протоколом від 30 серпня 2020 року № 1 в частині питання п`ятого порядку денного, яким затверджено внесок на утримання будинків в розмірі 8,58 грн за квадратний метр належної співвласнику квартири та/або нежитлового приміщення. Тому, позивачка стверджує, що підстава для отримання коштів у відповідача згодом відпала на підставі рішень судів. Заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву Представник відповідача у запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву зазначає, що щомісячний внесок позивача на утримання багатоквартирного будинку, в якому знаходиться її квартира та створений відповідач, нарахований відповідно до питання п`ятого порядку денного рішення загальних зборів відповідача, оформленого протоколом, та складав 549,98 грн, а загальна сума такого внеску за період нарахування із вересня 2020 року по червень 2022 року становила 12 099,56 грн (549,98 грн * 22 місяці), яку, в свою чергу, позивач сплатила в період із 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2022 року. Загальна сума сплачених відповідачем внесків на утримання багатоквартирного будинку в розмірі 12 099,56 грн відповідає періоду, в якому було дійсне рішення загальних зборів співвласників відповідача, оформлене протоколом, в частині питання п`ятого порядку денного, що свідчить про передчасність позовної вимоги позивача та помилковість твердження позивача, адже внески були сплачені нею за період нарахування до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2021 року в господарській справі №910/4102/21. Відповідач наголошує, що протокол, визнаний у судовому порядку недійсним у частині питання п`ятого порядку денного, яким затверджено внесок на утримання багатоквартирних будинків, у яких створений відповідач, втратив чинність із дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням, а саме з 21 червня 2022 року. Рух справи Ухвалою суду від 08 вересня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 15.09.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.11.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. 20.11.2023 від позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. 12.12.2023 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. У судову засіданні 25.01.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, представники відповідача просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,1 кв.м з 02 лютого 2018 року. 08 травня 2019 року співвласниками багатоквартирних будинків за адресою: [ADDRESS] було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка». Відповідно до рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка», оформлених протоколом від 30 серпня 2020 року № 1, в частині питання п`ятого порядку денного «про затвердження розміру внеску на утримання багатоквартирного будинку» було вирішено затвердити внесок на утримання будинків за адресою: [ADDRESS] в розмірі 8,58 грн за один квадратний метр належної співвласнику квартири тa/aбо нежитлового приміщення, починаючи з 01 вересня 2020 року. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2021 року у справі № 910/4102/21, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 червня 2022 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 вересня 2022 року, визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка», оформлені протоколом від 30 серпня 2020 року № 1 в частині питання п`ятого порядку денного, яким затверджено внесок на утримання будинків за адресою: [ADDRESS] в розмірі 8,58 грн за квадратний метр належної співвласнику квартири та/або нежитлового приміщення. 16 лютого 2023 року представник позивача - адвокат Похиленко А.В. звернувся до ОСББ «ЖК Лісова Казка» з адвокатським запитом, в якому просив повідомити суму коштів, яку сплатила [PERSON] Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка», як внесок на утримання будинків в розмірі 8,58 грн за квадратний метр належної співвласнику квартири, за період з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2022 року включно. Листом від 25 березня 2023 року ОСББ «ЖК Лісова Казка» повідомило, що [PERSON] сплатила відповідачу, як внесок на утримання будинків за період з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2022 року 12099,56 грн. 03 квітня 2023 року позивачка звернулася до відповідача з претензією-вимогою, в якій просила повернути їй кошти, які вона сплатила ОСББ «ЖК Лісова казка», як внесок на утримання будинків в розмірі 8,58 грн за квадратний метр належної співвласнику квартири, за період з вересня 2020 року по серпень 2022 року включно. У листі-відповіді від 08 квітня 2023 року ОСББ «ЖК Лісова казка» повідомила [PERSON] , що відсутні правові підстави для повернення коштів. Норми права та мотиви суду Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з частиною третьою статті 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зазначено, що «кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України». Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до обов`язків співвласника належать обов`язки щодо своєчасної і в повному обсязі сплати належних внесків і платежів. Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 22.02.2018 №910/13182/17 та від 22.02.2018 № 910/11312/17, обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Як встановлено судом, рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка», оформлених протоколом від 30 серпня 2020 року № 1, в частині питання п`ятого порядку денного «про затвердження розміру внеску на утримання багатоквартирного будинку» було вирішено затвердити внесок на утримання будинків за адресою: [ADDRESS] в розмірі 8,58 грн за один квадратний метр належної співвласнику квартири тa/aбо нежитлового приміщення, починаючи з 01 вересня 2020 року. Вказане рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка» визнане недійсним рішенням Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2021 pоку у справі № 910/4102/21, яке набрало законної сили 21 червня 2022 року. Таким чином, нарахування внесків на утримання будинку, в тому числі позивачці, як власниці квартири [ADDRESS] здійснювалось відповідачем у період з 01 вересня 2020 року по 21 червня 2022 року саме на підставі вищевказаного рішення та було припинено після визнання його недійсним в судовому порядку. Отже, правовою підставою для набуття відповідачем грошових коштів у розмірі 12099,56 грн було рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка», оформлене протоколом від 30 серпня 2020 року № 1 у період його дії, а саме до 21 червня 2022 року. Крім того, грошові кошти у розмірі 12099,56 грн були добровільно сплачені позивачкою та за своєю правовою природою є оплатою внеску на утримання будинків, тобто виконанням нею свого обов`язку, як співвласника багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (п.4.1. рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначено, що: «добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contrafactum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non conceditvenire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і п. 6 ст. 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Оскільки за позивачкою зареєстроване право власності на квартиру, вона відповідно у повній мірі фактично здійснює правомочності власника і є учасником Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка», а тому кошти у сумі 12099,56 грн не є безпідставно отриманими, оскільки вони сплачені як внесок на утримання будинків. Отже, позивач не довів своїх позовних вимог щодо безпідставності набуття відповідачем грошових коштів у розумінні статті 1212 ЦПК України, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed