Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 7\~045, 61 грн., завданої в результаті ДТП. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №288805а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ). 28.02.2020 о 16 год. 45 хв. в м.Хмельницьк, просп..Миру, 42/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ) та автомобіля Volkswagen Jetta (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований у Позивача за Договором добровільного страхування наземного транспорту №288805а9к3 від 25.10.2019. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Volkswagen Jetta (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована в АТ СГ «ТАС» згідно полісу № АО/6134457. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2548489 від 12.03.2020 та умов Договору страхування №288805а9к3 від 25.10.2019, розмір страхового відшкодування склав 20\~347,20 грн., яке АТ «CK «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення №651\~455 від 13.03.2020. Позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» із Заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № СУ/008257/3. 10.06.2020 АТ СГ «ТАС» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 13\~301, 59 грн. АТ СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні, та сплачено 13\~301, 59 грн. За таких обставин, вказав позивач, сума збитків, які не відшкодовані становить 7\~045, 61 грн., яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. 19.12.2023 судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий відповідачем, який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ) з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,68) становить 13\~632, 85 грн., що підтверджується Висновком експертного товарознавчого дослідження № 028/20 від 11 березня 2020 року. Автотоварознавче дослідження проведено саме за заявою позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС». AT «СГ «ТАС» здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 13\~301, 59 грн. в порядку регресу, що підтверджується платіжним дорученням № 103363 від 10 червня 2020 року. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для легкових колісних транспортних засобів. З огляду на вищевказані норми законодавства, при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля Renault Master (д. н. з. [NUMBER] ) 2011 року виписку слід враховувати коефіцієнт фізичного зносу. У відповідності до Висновку експертного товарознавчого дослідження № 028/20 від 11 березня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Master (д. н. з. [NUMBER] ) з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0.68) становить 13 632.85 грн. Саме вказана сума підлягала відшкодуванню позивачем ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» як страховиком [PERSON] як страхувальнику, у разі звернення останнього із заявою про виплату страхового відшкодування. Натомість, позивачем було прийнято рішення оплатити повністю виставлений ТОВ «Торговий Дім «Фаворит Авто» рахунок на суму 20\~347,20 грн. Вказане рішення є правом та волевиявленням позивача, однак закон чітко встановлює обов`язок здійснити відшкодування витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля з урахування зносу. Обов`язок здійснити відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля з урахування зносу поширюється рівнозначно як на відповідача так і на позивача. Відповідач вказав, що позивач повинен був покрити витрати на ремонт з урахуванням зносу, а не оплачувати в повній мірі будь-який виставлений рахунок. \~ \~ \~ \~ Отже, на позивача покладено обов`язок відшкодувати вартість відновлювального ремонту, визначену Висновком експерта за результатами автотоварознавчого дослідження. З цих підстав, вказав відповідач, в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. 26.12.2023 судом зареєстрована відповідь на відзив подана представником позивача, яка мотивована тим, що страхове відшкодування було розраховано та виплачено відповідно до рахунку № СФА-С-0114 від 06.03.2020 року, виставленого СТО - ТОВ «Торговий Дім «Фаворит Авто», що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, з урахуванням положень ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. ст. 25,26 Закону України «Про страхування». Позивач вважає, що Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику, є рахунок з СТО та платіжне доручення. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. № 3-50гс15 у справі № 910/7163/14. Позивачем було розраховано розмір страхового відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі - 20 347,20 грн., оскільки відповідно до умов Договору добровільного страхування № 13539а9кг від 17.01.2019 Позивач сплачує всю вартість відновлювального ремонту не віднімаючи коефіцієнт фізичного зносу. Відповідно до чинного законодавства, страхове відшкодування сплачується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідно до ст. 29 ЗУ тільки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ОСЦПВ), а Позивачем було сплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування. Тобто саме страховик Відповідача за договором ОСЦПВ (в нашому випадку - АТ СГ «ТАС»), а не Позивач має перевіряти підстави для нарахування зносу і якщо вони є, тоді страховик за договором ОСЦПВ відповідно до ст. 29 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають застосувати коефіцієнт зносу при виплаті страхового відшкодування. Отже, Позивачем було вірно сплачено страхове відшкодування на рахунок СТО, саме без урахування коефіцієнту фізичного зносу, тобто Відповідач плутає договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ОСАГО) та договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО). Таким чином правильною є вимога Позивача до Відповідача про стягнення вартості відновлювального ремонту ТЗ без урахування коефіцієнта фізичного зносу. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставі поданих доказів, наполягав на задоволенні позову. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено настпуні обставини. 28 лютого 2020 року, о 10 год. 45 хв., [PERSON] , керуючи по просп. Миру 42/1 в м. Хмельницькому, автомобілем «Volkswagen Jetta», д/н [NUMBER] , в порушення п.п. 14.2 «б», 8.5.1 Правил дорожнього руху, виконуючи обгін автомобіля «Renault Master», д/н [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] , перетнув суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки перед цим не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухаються попереду не подав сигналу лівого повороту на прилеглу територію, в результаті чого допустив зіткнення від якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2020, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень. Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено автомобіль RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ), з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого, як водія автомобіля «Volkswagen Jetta», д/н [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ СГ «ТАС» згідно полісу № АО/6134457. Полісом № АО/6134457 встановлений ліміт відповідальності АТ СГ «ТАС» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза 0, 00 грн. Встановлено, що 25.10.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №288805а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX2548489 від 12.03.2020 року та умов Договору страхування №288805а9к3 від 25.10.2019, розмір страхового відшкодування склав 20\~347, 20 грн. (двадцять тисяч триста сорок сім гривень 20 коп.), яке АТ «CK «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 651 455 від 13.03.2020. Відповідно до п. 28.12 Договору страхування №288805а9к3 від 25.10.2019 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 20\~347, 20 грн. - 0,00 грн. = 20\~347, 20 грн. Де: 20 347, 20 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ) згідно рахунку № СФА-С-0114 від 06.03.2020; 0,00 грн. - франшиза згідно договору страхування. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 028/20 від 11.03.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ) з урахуванням коефіцієнту\~фізичного зносу\~(0.681), розрахована оцінювачем, склала 13 632,85 грн. 13.05.2020 Позивач звернувся до AT СГ «ТАС» із Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/008257/3. 10.06.2020 AT СГ «ТАС» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі - 13 301,59 грн. Розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого AT СГ «ТАС» відповідно до умов полісу № АО/6134457, за зазначеним вище страховим випадком наступний. Згідно п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 № 1074/8395, коефіцієнт фізичного зносу застосовується якщо строк експлуатації ТЗ перевищує: 5 років для ТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших ТЗ. Рік випуску ТЗ RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ) - 2011 рік, отже на момент ДТП строк експлуатації ТЗ RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ) перевищував 8 років. Відповідно до рахунку № СФА-С-0114 від 06.03.2020, ТОВ «Торговий Дім» Фаворит Авто» вартість відновлювального ремонту ТЗ RENAULT MASTER (д.р.н. [NUMBER] ) становить 20 347,20 грн., з яких вартість складових, що підлягають заміні - 11 050,20 грн., вартість матеріалів - 2 250,00 грн. та вартість робіт - 7 047,00 грн. Коефіцієнт фізичного зносу, що було розраховано експертом AT СГ «ТАС» складає - 0,6376. Отже, AT СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу - 0,6376 (що дорівнює - 7 045,61 грн.) до складових, що підлягають заміні та сплачено - 13 301,59 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 7 045,61 грн. ( сім тисяч сорок п`ять гривень 61 коп.). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також доводи відповідача, викладені у відзиві, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно із пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у пункті 35.2. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 36.4. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, законодавець чітко визначив, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому законодавець не покладає обов`язку на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність сплачувати і страхове відшкодування, якщо потерпіла особа не скористалася своїм правом на отримання страхового відшкодування у визначеному законодавством порядку. В правовій позиції, викладеній в Постанові від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду, відступила від висновку, сформульованого ВСУ у постанові від 23.12.2015 року у справі №6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги, до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, та зазначила, що стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Вказана правова позиція є усталеною, підтримана судовою практикою у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №753/881/2017, від 25 вересня 2019 року у справі №415/ 3676/16-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 263/17067/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 201/7200/18. Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування 7 045, 61 грн., що становить різницю між сплаченим ним страховим відшкодуванням в розмірі 20 347, 20 грн. за договором добровільного страхування та повернутих коштів в сумі 13\~301, 59 грн. які були перераховані АТ СГ «ТАС» у відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, Полісом № АО/6134457 встановлений ліміт відповідальності АТ СГ «ТАС» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза -0,00 грн., тобто в межах страхового відшкодування (а саме 20 ,347, 20 грн.), яке АТ «CK «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 651 455 від 13.03.2020. В силу статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, існує спір між АТ «CK «АРКС» та АТ СГ «ТАС» з приводу стягнення вартості відновлювального ремонту у межах суми страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на [PERSON] , який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Тому, суд вважає, що вимога про відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, повинна пред`являтися до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, з огляду на викладене, перевіривши обставини справи у їх сукупності та взаємному зв`язку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відсутні підстави стягувати з відповідача будь-які судові витрати.

Outcome: dismissed