Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці липня 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 липня 2019 року [PERSON] отримав кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом, а також зобов`язався повертати грошові кошти, зняті з кредитної картки, шляхом сплати щомісячних обов`язкових платежів та відсотків за користування грошовими коштами. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому АТ КБ «Приватбанк» просив суд примусового стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 58546 гривень 10 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою кредиту - 48772 гривень 50 копійок та заборгованості за відсотками - 9773 гривень 60 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 2684 гривень. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Гребенюк О.С. просив суд задовольнити пред`явлений позов у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з нього заборгованості по процентам за користування кредитом. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2024 року було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в цивільній справі. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 11 липня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» видав [PERSON] кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом. В свою чергу, [PERSON] зобов`язався повертати грошові кошти, зняті з кредитної картки, шляхом сплати щомісячних обов`язкових платежів та відсотків за користування грошовими коштами. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту (а.с.39,40-41). Крім цього, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.37) вбачається, що станом на 28 жовтня 2019 року [PERSON] був встановлений кредитний ліміт у розмірі 200000 гривень, 21 вересня 2020 року - у розмірі 50000 гривень, 28 травня 2021 року - у розмірі 48900 гривень та 10 серпня 2021 року - у розмірі 45000 гривень. АТ КБ «Приватбанк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується довідкою про видачу [PERSON] кредитних карт (а.с.38) та випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої останній знімав грошові кошти та розрахувався ними (а.с.13-36). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом п.15 ч.3 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів для доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п.15 ч.3 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач знімав з кредитної картки грошові кошти та розраховувався ними. Тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 58546 гривень 10 копійок, що складається з заборгованості за основною сумою кредиту - 48772 гривень 50 копійок та заборгованості за відсотками - 9773 гривень 60 копійок. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 14 червня 2023 року (а.с.6-12). В матеріалах цивільної справи наявні докази, які вказують на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ КБ «Приватбанк» відсотків за користування кредитними коштами. Зокрема, відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту, що свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитом (а.с.40-41). Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не надав доказів того, що він є військовослужбовцем, який призваний на військову службу під час мобілізації, в тому числі доказів того з якого часу він мобілізований. З огляду на це, судом не встановлено правових підстав для звільнення відповідача від обв`язку сплати процентів за користування кредитом. Відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 58546 гривень 10 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 11 липня 2023 року (а.с.92) вбачається, що при пред`явленні позову АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 2684 гривень. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved