Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , 2009 р.н., і доньки [PERSON] , 2012 р.н., у твердій грошовій сумі в розмірі по 7000,00 грн. на кожну дитину, всього в розмірі 14000,00 грн. на двох дітей щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 08.11.2008 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 412. Рішенням Ірпінського суду Київської області від 12 липня 2023 року по справі 367/4277/23 шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , 2009 р.н., та доньку [PERSON] , 2012 р.н. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею, усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей несе самостійно. Також зазначає, що відповідач є працездатною, здоровою особою, працює офіційно, однак розмір свого дійсного доходу приховує, має нерухоме майно, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має. Між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей, за таких підстав позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. 17 жовтня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області у справі було відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі відповідача, просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1750 грн. на кожну дитину. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.11.2008 року між сторони було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 412. Рішенням Ірпінського суду Київської області від 12 липня 2023 року по справі 367/4277/23 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення суду. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 179, та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 323. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею, усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей вона несе самостійно. Також зазначає, що відповідач є працездатною, здоровою особою, працює офіційно, однак розмір свого дійсного доходу приховує, має нерухоме майно, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає. В свою чергу відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просив задовольнити позов частково та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1750,00 грн. на кожну дитину, всього в розмірі 3500,00 грн. на двох дітей щомісячно, вказуючи, що він офіційно працевлаштований та працює на посаді водія у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційна компанія «Укрпромжитлоінвест», проте його щомісячний дохід не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі по 7000,00 грн. на кожну дитину, на підтвердження надав копію довідки № 119 від 07.11.2023 р. ТОВ «Українська інвестиційна компанія «Укрпромжитлоінвест», з якої вбачається що місячний дохід позивача з травня по жовтень 2023 року не перевищував 7255,00 грн. Також зазначив, що не погоджується з обставинами, викладеними позивачем в позові, оскільки відповідач приймає участь у вихованні та утриманні дітей, перераховує грошові кошти на утримання дітей позивачу та безпосередньо дітям, що підтверджується копіями платіжних інструкцій, доданих до відзиву. Окрім того, відповідач зазначає, що щомісяця сплачує за тренування сина [PERSON] . В позовній заяві позивач зазначила, що відповідач приховує розмір свого дійсного доходу, проте не надала доказів на підтвердження даної обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Зазначене твердження викладене в ст. 141 Сімейного кодексу України, згідно із якою - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину відповідно до віку, який становить: для дітей до шести років - 2 563 грн, - для дітей від 6 до 18 років - 3 196 грн. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, приймаючи до уваги, що позивачем не надано належних доказів отримання відповідачем доходів у більшому розмірі, ніж отримання офіційної заробітної плати за місцем його роботи, з урахуванням доведеного майнового стану відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Зазначена сума є більшою від 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та відповідає вимогам законодавства щодо обов`язку участі обох батьків в утриманні дітей. На підставі викладеного,

Outcome: partial