Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Лісовської О.В. від 21 серпня 2023 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Розпорядженням керівника апарату Деснянського районного суду м. Києва №406 у зв`язку з прийняттям 31 жовтня 2023 року Вищою радою правосуддя рішення № 1016/0/15-23 про звільнення судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] , відповідно до пункту п.2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року (зі змінами), п.2.3.40 Засад використання автоматизованої системи документообігу Деснянського районного суду міста Києва (зі змінами) призначено повторний автоматизований розподіл справи. Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 листопада 2023 року справу було передано для розгляду судді Буша Н.Д. на підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи - «звільнення з посади». Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д. від 10 листопада 2023 року прийнято до свого провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 19.07.2008 року було зареєстровано шлюб. Від данного шлюб у сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалося, а тому позивач прийняла рішення щодо розірвання шлюбу. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 23.03.2018 року по справі №275/20/18 шлюб між сторонами було розірвано, діти залишились проживати разом з позивачем. Відповідач матеріально не забезпечує дітей, усунувся від будь-якого контакту з ними та жодного разу не відвідував їх. Позивач подала до суду заяву про стягнення з позивача аліментів на її користь на утримання дітей. Так, судовим наказом Брусілівського районного суду Житомирської області №275/19/18 від 12.02.2018 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей. Добровільно рішення суду відповідач не виконує. Згодом, упродовж деякого часу, позивач познайомилась зі своїм теперішнім чоловіком [PERSON] , який виявився дуже уважним та дбайливим чоловіком по відношенню до дітей позивача, які вважають його своїм батьком, адже рідного батька вони майже не знають. 21.10.2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. Згодом, у родині позивача народилось ще двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Тому позивач зі своєю родиною вирішили придбати спільне житло в м. Ірпінь, початок 2020 рокута перебралися мешкати туди, вказаний факт знаходить підтвердження в Акті обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї власника житла від 07.04.2023 року. Станом на момент подання позовної заяви до суду, відповідач батько [PERSON] та [PERSON] , як і раніше не виявив будь-якого бажання бачитися з дітьми, спілкуватися чи якось допомагати їм матеріально, тобто він від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей усунувся повністю, ще задовго до подачі позову. Таким чином, позивач вважає, що наведені обставини підтверджують факт систематичного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд про задоволення позову. Справу розглянуто згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивача та її представника, які надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та просив суд слухати справу за його відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради в судове засідання не з`явився, надали суду лист з проханням слухати справу у їх відсутність, підтримала висновки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 19 липня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 березня 2018 року було розірвано (а.с.21). Згідно копій свідоцтв про народження (а.с.16-17) сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 21 жовтня 2020 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.20). Від данного шлюбу у подружжя « [PERSON] » народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 18-19). Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Висновок суду підтверджується наступними доказами. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідач [PERSON] написав заяву, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , також не заперечує та надає згоду на усиновлення своїх дітей гр. [PERSON] , заява посвідчена [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу з р.№1060 від 11.07.2023 року. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Рішенням Ірпінської міської Ради Київської області Виконавчого комітету м. Ірпінь №131/323 від 31.10.2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей; не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітніх дітей, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення батька від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків щодо виховання дітей, доведено вищевказаними доказами. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved