Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що з 14 липня 2021 року він перебував у шлюбі із [PERSON] , під час якого у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він за судовим наказом Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року щомісяця повинен сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Крім того 29 серпня 2022 року за рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу з позивача стягнуто щомісяця на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів. На виконання наведених судових рішень 07.10.2022 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень. Однак на сьогодні його майновий стан ускладнений, зокрема, через військову агресію Росії проти України та введення військового стану. Також він проживає разом із батьками пенсіонерами, сплачуючи комунальні послуги. Крім того внаслідок ішемічного інсульту, перенесеного батьком, [PERSON] , восени 2019 року, позивач регулярно надає йому матеріальну допомогу. Також за рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На виконання такого рішення [PERSON] був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у фінансовому відділі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», за місцем роботи позивача. Отже, після всіх відрахувань у позивача не залишається коштів на власне утримання. Таким чином у зв`язку із суттєвим погіршенням матеріального стану вважав, що аліменти в розмірі 1/4 на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , та аліменти в розмірі 1/3 частини на утримання [PERSON] , [INFO] , з якою проживає малолітній син, є для позивача непосильними, тому ставить його вкрай скрутне матеріальне становище. Таким чином просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються щомісяця з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу до 1/6 частки, а також просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь [PERSON] на її утримання, з якою проживає син [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку на 1/10 частину всіх видів доходу позивача до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Не погоджуючись із заявленими вимогами [PERSON] , представник відповідачки, адвокат Лівицький О. М., подав відзив, де вказував, що шлюб між сторонам було розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.08.2023 року. Від спільного подружнього життя у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачкою за її місцем реєстрації. Рішенням суду від 25.07.2022 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 27.06.2022 р. та до досягнення дитиною повноліття. Також рішенням суду від 29.08.2022 р. було стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає малолітній син, [PERSON] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 27.06.2022 р. та до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому відповідачка є інвалідом ІІІ групи, проживаючи разом із двома малолітніми дітьми, [PERSON] та [PERSON] . Крім того відповідачка не отримує достатнього доходу, сплачуючи комунальні послуги, тому була вимушена брати кредити в банках. До того ж спільний син, [PERSON] , має ряд захворювань, ліки для якого дуже вартісні. Відповідачка за станом здоров`я не працює, доглядаючи за малолітніми дітьми, тому на підставі викладеного просив суд у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, де останній вказував, що не погоджується із відзивом представника відповідача, оскільки майже 100% його заробітку стягується на виконання судових рішень про стягнення аліментів, що позбавляє його засобів до існування. Додав, що інвалідність відповідачки не впливає на вирішення справи, бо [PERSON] щомісячно отримує від держави відповідну допомогу. Вказував також, що обов`язок з утримання дитини відповідачки, [PERSON] , [INFO] , покладений [PERSON] та батька такої дитини, який сплачує аліменти на утримання доньки за рішення суду. Звертав увагу суду на те, що відповідачка не повідомляла його про наявність захворювань у спільного сина, [PERSON] . Крім того кредитна заборгованість [PERSON] є її власним обов`язком, що не може впливати на розмір аліментів. Отже, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги повністю. На підставі заперечень на відповідь на відзив адвокат Лівицький О. М. зазначав, що коштів від держави внаслідок інвалідності [PERSON] вкрай не вистачає, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, яка, у свою чергу, часто хворіє, загальна сума ліків на лікування якої складає 6226,65 грн. При цьому відповідачка змушена утримувати двох своїх малолітніх дітей, створивши для них гарні умови для розвитку та навчання. При цьому оплата комунальних послуг позивачем та його проживання разом із батьками не має відношення до справи. Отже, вважав, що наведені обставини не є підставою для зміни розміру аліментів за позовом [PERSON] . Крім того вказував, що у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розглядається справа № 212/425/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Таким чином просив суд відмовити у задоволенні позову повністю. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, підтримуючи доводи, викладені ним у заявах по суті справи. Відповідачка у судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення заявлених вимог [PERSON] , вказувала, що спільна для сторін дитина має захворювання, яке зумовлює її тривале лікування, утримувати яку повинен саме позивач. Представник [PERSON] , адвокат Лівицький О. М., підтримуючи відзив та заперечення відповідачки, а також доводи, викладені у них, просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] повністю через необґрунтованість та недоведеність заявлених вимог останнім. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебували у шлюбі з 14 липня 2021 року по [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 488 від 14.07.2021 року, та рішенням від 17 серпня 2023 року Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим повторно 15 липня 2023 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 270 від 27 квітня 2022 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] . На підставі судового наказу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 25 липня 2022 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що також підтверджується постановою від 7 жовтня 2022 року державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на виконання зазначеного рішення суду. Також на підставі рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 29 серпня 2022 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання останньої в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , 3-х років, що також підтверджується копією виконавчого листа, виданого 30 серпня 2022 року на підставі такого рішення суду, а також постановою від 7 жовтня 2022 року державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового його виконання. Фактичне утримання з доходів [PERSON] на користь [PERSON] аліментів підтверджується довідкою про доходи [PERSON] за місцем його роботи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з якої вбачається, що протягом жовтня 2022 року вересня 2023 року [PERSON] сплатив на користь [PERSON] аліменти в розмірі 64390,22 грн. на утримання сина, [PERSON] , [INFO] . Також суд приймає до уваги на підтвердження витрат позивача на утримання житла довідку з Довідково-інформаційної служби «Нова-Ком» від 30.10.2023 року, платіжні інструкції від 23.10.2023 року, 16.09.2023 року, 18.08.2023 року, 20.07.2023 року, 22.06.2023 року, 22.05.2023 року, 26.04.2023 року, 22.03.2023 року, 23.02.2023 року, 24.01.2023 року щодо нарахувань комунальних платежів по [ADDRESS] . На підтвердження перебування на лікуванні через ішемічний інсульт [PERSON] позивачем було долучено до справи виписний епікриз від 08.11.2019 року. В той же час суд зазначає, що відповідно до посвідчення [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю 3-ї групи загального захворювання безстроково, якій протипоказана важка фізична праця та робота з тривалою ходою, що підтверджується довідкою МСЕК від 31.08.2021 року та індивідуальною програмою реабілітації інваліда. Також за свідоцтвом про народження, виданим 18 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 391 від 18 лютого 2016 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . При цьому проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю, [PERSON] , по [ADDRESS] підтверджується витягами з Реєстру Криворізької територіальної громади від 17.10.2023 року, від 21.12.2020 року та від 04.02.2022 року. Згідно із актом умов проживання відповідачки з дітьми, складеного службою у справах дітей виконкому Покровської районною у місті ради 25 січня 2024 р., вбачається, що [PERSON] за місцем свого проживання по [ADDRESS] створила належні умови для виховання та розвитку своїх малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] . Наявність застудних захворювань у малолітнього [PERSON] підтверджується консультативним висновком лікаря від 2 січня 2023 року, перебування якого на диспансерному обліку з діагнозом: атопічний дерматит, та потреба в гіпоалергенній дієті підтверджується інформацією від 09.01.2024 року ФОП [PERSON] , а витрати відповідачки на лікування сина відповідно долученими до справи чеками та квитанціями. [PERSON] при цьому отримує допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.09.2023 року по 29.02.2024 року, щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини та державну допомогу інвалідам 3-ї групи, що підтверджується довідками Управління праці та соціального захисту населення від 04.12.2023 року. На підтвердження витрат відповідачки на утримання житла в матеріалах справи наявна довідка з Довідково-інформаційної служби «Нова-Ком» від 27.11.2023 року щодо нарахувань комунальних платежів по [ADDRESS] , за якою особові рахунки відкриті на [PERSON] . Наявність кредитних зобов`язань у [PERSON] перед банківськими установами підтверджується довідками про кредитування останньої в АТ "ПУМБ" та АТ "КБ "Приватбанк". Також судом було встановлено, що за свідоцтвом про народження, виданим повторно 15 лютого 2023 року Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 762 від 14 серпня 2015 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 15 лютого 2023 року Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 57 від 27 липня 2018 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . Крім того суд зазначає, що згідно із рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Фактичне утримання з доходів [PERSON] на користь [PERSON] аліментів підтверджується довідкою про доходи [PERSON] за місцем його роботи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з якої вбачається, що протягом квітня 2019 року вересня 2023 року [PERSON] сплатив на користь [PERSON] аліменти в розмірі 370722,10 грн. на утримання доньок, [PERSON] та [PERSON] . З відомостей з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5 від 24.10.2023 року вбачається, що дохід [PERSON] за шість місяців роботи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» протягом січня 2023 року червня 2023 року становив 168064,46 грн. (22735,05 + 24483,79 + 26581,07 + 37160,15 + 29353,71 + 27750,69 = 168064,46), що становить біля 28010,74 грн. на місяць, а з липня 2023 року відомості про доходи позивача відсутні. Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Натомість мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зі змісту ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що за ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому в новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд при цьому зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 75 СК дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно із ч. 1, 2 ст. 80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. На підставі ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 грн. За змістом ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, однак це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. Так в судовому засіданні було встановлено, виходячи з доходів позивача, що [PERSON] повинен сплачувати за виконавчими документами на користь [PERSON] та [PERSON] аліменти в загальному розмірі 11/12 часток від заробітку (1/4 + 1/3 + 1/3 = 11/12), що дорівнює близька 91,7%. Отже, суд вважає доведеним факт погіршення матеріального становища [PERSON] в розумінні ст. 192 СК. Однак за положеннями ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття в незалежності від того добровільним буде таке утримання, чи на підставі рішення суду. Згідно із ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2024 року 2563 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2024 року 3196 грн. Судом враховано, виходячи з середнього доходу позивача (біля 28010,74 грн. на місяць за місцем роботи), що 1/6 частка від такої суми дорівнюватиме біля 4668,46 грн., а 1/3 частка відповідно 9336,91 грн., а також 1/10 частка відповідно 2801,07 грн. При цьому судом не враховується посилання представника відповідачки на те, що [PERSON] утримує також малолітню доньку, [PERSON] , оскільки утримання такої дитини не є обов`язком [PERSON] . Також суд вказує, що недостатність доходів [PERSON] не може повною мірою компенсуватись за рахунок позивача, як батька малолітнього [PERSON] . Суд вказує, що згідно зі ст. 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу ст. 185 СК, додаткові витрати присуджуються на дитину в разі понесення одним із батьків, з яким проживає дитина, таких витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Понесення таких витрат має довести особа, що заявляє відповідні вимоги. Ці витрати є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків як аліменти. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 17 січня 2019 року по справі № 720/1119/17. Таким чином посилання [PERSON] на наявність у спільного для сторін сина захворювань свідчить, що витрати на лікування від них відносяться до додаткових витрат на дитину в розумінні ст. 185 СК, тому вони не можуть впливати на вирішення питання про визначення розміру аліментів, що стягуються на таку дитину. На підставі переліченого суд не приймає до уваги надані адвокатом Лівицьким О. М. чеки та квитанції щодо витрат на придбання відповідачкою ліків та медикаментів. Крім того суд не погоджується із представником [PERSON] про те, що позивач заявив до відповідачки аналогічні вимоги до суду по справі № 212/425/24, по якій 7 лютого 2024 року призначено підготовче судове засідання Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу, оскільки предмети позовів [PERSON] до [PERSON] відрізняються, тому наявність іншого позову про припинення стягнення аліментів не впливає на правильність вирішення даного позову [PERSON] . Також суд відкидає посилання представника відповідача на практику Верховного Суду по справі № 565/2071/19, викладену в постанові від 6 вересня 2020 року, оскільки вона не є релевантною, тому не може бути застосована до даного спору через відмінність фактичних обставин із даною справою. Отже, суд дійшов висновку, що визначення розміру аліментів у запропонованому позивачем розмірі не порушуватиме права відповідачки, яка є інвалідом 3-ї групи, враховуючи прожитковий мінімум в Україні та рівність прав трьох дітей позивача, а також прав малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що становитиме у загальному розмірі 60% від доходів позивача, тому суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених [PERSON] вимог. З огляду на викладене вмотивування, суд дійшов висновку про можливість подальшого стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина, [PERSON] , 2022 р. н., в розмірі 1/6 частки від доходів позивача, а також на утримання відповідачки в розмірі 1/10 частки від доходів позивача відповідно. Отже, на думку суду підлягає зменшенню розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 частки до розміру 1/6 частки від доходів [PERSON] , а також підлягає зменшенню розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на її утримання з розміру 1/3 частки до розміру 1/10 частки від доходів позивача.

Outcome: approved