Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом і просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті свого батька [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,3192 га (кадастровий номер 1422088800:01:000:1465) призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Криворізької сільської ради Покровського району Донецької області. Аргументуючи позов зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,97 га (кадастровий номер 1422088800:01:000:0015), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Криворізької сільської ради Покровського району Донецької області (колишня Шилівська сільрада), яку він своєчасно прийняв і має право на неї в розмірі 1/3 частки. Крім нього спадкоємцями після смерті його батька є [PERSON] (батько спадкодавця) та [PERSON] (мати спадкодавця), які також прийняли спадщину. Мати спадкодавця ( [PERSON] ) відмовилась від своєї частки на користь [PERSON] 08.12.2021 року він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану спадкову земельну ділянку, але отримав відмову у зв`ясзку з тим, що відсутня інформація про спадкову земельну ділянку з кадастровим номером 1422088800:01:000:0015(не знайдено геометрію земельної ділянки). При цьому позивач зазначає, що 08.11.2010 року спадкоємець [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на свою частку майна у розмірі 2/3 частини спадкової земельної ділянки, яку після його смерті за заповітом отримав його онук [PERSON] і також отримав свідоцтво про право на спадщину. Зазначає, що при видачі на 2/3 частини спадкової земельної ділянки свідоцтва про право на спадщину за заповітом, земельна ділянка була виділена в натурі, сформована та внесена до Державного земельного кадастру та їй було присвоєно новий кадастровий номер 1422088800:01:000:0969. Оскільки спадкова земельна ділянка з кадастровим номером 42088800:01:000:0015 була поділена між спадкоємцями [PERSON] кадастровий номер 1422088800:01:000:0015 був скасований, у зв`язку з чим ГУ Держгеокадастру у Донецькій області відмовило у видачі витягу з ДЗК. Після отриманні відмови нотаріуса позивач звернувся до землевпорядника для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та на підставі вказаної техдокументації 21.01.2023 року була проведена державна реєстрація земельної ділянки площею 2,3192 га, що становить 1/3 частину належної [PERSON] земельної ділянки та їй було присвоєно кадастровий номер 1422088800:01:000:1465. Посилаючись на ст.27 ЗУ «Про державний земельний кадастр», та відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач просив задовольнити його позов, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки після смерті батька він не має можливості. Аргументи інших учасників справи. Представник відповідача Криворізька сільська рада Покровського району Донецької області правом надання відзиву не скористався. Зі змісту заяви вбачається, що відповідач заперечень проти позову не має та просить суд вирішити справу на власний розсуд. Представником третьої особи Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області було надано письмові пояснення щодо позову (а.с.147-148,161-162) зі змісту яких вбачається, що згідно «Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» зареєстрованих до 01.01.2013 року, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1422088800:01:000:0015 площею 6,97 га на території Криворізької сільської ради Покровського району Донецької області, належало [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДН №016515 від 24.06.2002 року. Відомості про вищевказану земельну ділянку в базі Державного земельного кадастру відсутні. Після відкриття спадщини на майно померлого [PERSON] , відбувся поділ земельної ділянки у вигляді спільної часткової власності. За даними відділу, станом на 01.01.2013 року, право власності на земельну ділянку площею 4,6508 га (кадастровий номер 1422088800:01:000:0969) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Криворізької сільської ради (колишньої Шилівської сільської ради, колишнього Добропільського району) Покровського району Донецької області було зареєстрованого за [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 852891 від 30.12.2010 року та свідоцтва про право на спадщину за законом № 2978 від 08.12.2010 року. Кадастровий номер 1422088800:01:000:0969 був присвоєний земельній ділянці на підставі «Технічної документації по оформленню права власності на земельну ділянку гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з [PERSON] » і ця земельна ділянка площею 4,6508 га (кадастровий номер 1422088800:01:000:0969) за даними Державного земельного кадастру була зареєстрована 08.11.2010 року. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.02.2020 року право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано Добропільським районним нотаріальним округом за [PERSON] (номер запису у реєстрі 35443798). 21.03.2023 року на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Криворізької сільської ради Покровського району Донецької області» зареєстрована земельна ділянка площею 2,3192 з кадастровим номером 1422088800:01:000:1465. Також зі змісту цих пояснень вбачається, що після відкриття спадщини відбувся поділ земельної ділянки у вигляді спільної часткової власності. Враховуючи вимоги ст.86 ЗК України, ст.ст.328, 392,1216,1218, 1225, третя особа вважає, що підстави для відмови у задоволенні позовних вимог відсутні. Рух справи у суді. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 року вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді Левченка А.М. Ухвалою від 13.04.2023 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання(а.с.20). Ухвалою від 04.05.2023 року витребувано докази по справі, закрито підготовче провадження та призначено судове слухання (а.с.31). Ухвалою суду від 28.06.2023 року участь представника позивача в судовому засіданні визнана обов`язковою (а.с.98). Ухвалою від 25.07.2023 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області та витребувано інформацію, що має значення для судового розгляду(а.с.129). Ухвалою від 22.08.2023 року визнано обов`язковою в судове засідання явку позивача та/або його представника, представника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2023 року, який був проведений на підставі розпорядження керівника апарату Добропільського міськрайонного суду № 229 від 15.09.2023 року, вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді Здоровиці О.В.(а.с.165а-165б). Позиції сторін в суді : Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату та час судового засідання належним чином. Від позивача в матеріалах справи міститься заява про здійснення розгляду справи без його участі, в якій він наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.95). Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про здійснення розгляду справи без його участі та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - Криворізька сільська\~рада Покровського\~району Донецької\~області,\~ будучи повідомлені належним чином про час і дату судового засідання до суду не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника та просили вирішити справу на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату та час судового засідання належним чином. Від третьої особи [PERSON] в матеріалах справи міститься заява, в якій він просить здійснювати розгляд справи без його участі та не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи наведене, вимоги ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважав можливим вирішити справу за відсутності учасників справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обставини, які встановлені судом. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 11.04.2023 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) батьком позивача [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 07.09.2010 року (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить і земельна ділянка кадастровий номер 1422088800:01:000:0015 площею 6,97 га, розташована на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, яка належала останньому на підставі Державного акту на право власності на землю ІІІ-ДН №016515 від 24.06.2002 року(а.с.7). Після смерті [PERSON] (батька позивача) спадщину своєчасно прийняли спадкоємці першої черги, а саме: позивач [PERSON] (син спадкодавця), [PERSON] (батько спадкодавця) та [PERSON] (мати спадкодавця), яка відмовилась від своєї долі спадщини на користь свого чоловіка [PERSON] . Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 227/2010, яка була відкрита Другою добропільською державною нотаріальною конторою (а.с.41-84). Спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] на підставі ч.3 ст.1268 ЦПК України, в судовому засіданні не встановлено (а.с.51). 08.11.2010 року [PERSON] - державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Чиннику Василю Івановичу (батькові спадкодавця) було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки (в тому числі з урахуванням 1/3 частки від якої відмовилася мати [PERSON] ) земельної ділянки площею 6,97 га з кадастровим номером 1422088800:01:000:0015, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом та Витягом про його реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.72-73). 08.12.2021 року [PERSON] звернувся до Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , а саме на 1/3 частку земельної ділянки площею 6,97 га (кадастровий номер 1422088800:01:000:0015) (а.с.79). Постановою державного нотаріуса Гусєвої О.В. від 08.12.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини спадкової земельної ділянки площею 6,97 га з кадастровим номером 1422088800:01:000:0015 позивачу [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на спадкову земельну ділянку, у зв`язку з тим, що у даному кадастрі відсутня інформація про земельну ділянку з кадастровим номером 1422088800:01:000:0015 не має геоданих (не знайдено геометрію ділянки), що підтверджується інформацією відділу № 2 управління у Покровському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 0-5-0.152-531/0/296-21 від 03.12.2021 року (а.с.83,78). Позивачу було запропоновано звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування. Зі змісту письмових пояснень ГУ Держгеокадастру у Донецькій області вбачається, що після відкриття спадщини на майно померлого [PERSON] , відбувся поділ земельної ділянки з кадастровим номером 1422088800:01:000:0015 у вигляді спільної часткової власності. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2978 від 08.11.2010 року на підставі «Технічної документації по оформленню права власності на земельну ділянку гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з [PERSON] » була сформована земельна ділянка (кадастровий номер 1422088800:01:000:0969) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,6508 га, що складає 2/3 частини земельної ділянки (кадастровий номер 1422088800:01:000:0015) та виданий [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 852891 від 30.12.2010 року(а.с.161-162, 124 зворотній бік). Інформацією ГУ Держгеокадастру від 24.07.2023 року (а.с.124 зворотній бік) підтверджується, що за даними Державного земельного кадастру 21.03.2023 року на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки» зареєстрована земельна ділянка (кадастровий номер 1422088800:01:000:1465) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3192 га, що складає 1/3 частину земельної ділянки (кадастровий номер 1422088800:01:000:0015). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належна йому земельна ділянка кадастровий номер 1422088800:01:000:0969 в порядку спадкування за заповітом перейшла у спадок його онуку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.02.2020 року, яке видано приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В.(а.с.9). Право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] на земельну ділянку площею 4,6508 (кадастровий номер 1422088800:01:000:0969)\~зареєстровано у\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно 12.02.2020\~року,\~що підтверджується\~інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 340308972 від 25.07.2023 року (а.с.125-126). Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0500386762023 від 21.03.2023 року підтверджується, що відділом № 3 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» від 16.03.2023 року, яка розроблена ФОП [PERSON] , 21.03.2023 року була проведена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 1422088800:01:000:1465 площею 2,3192 га. Витягом підтверджується, що форма власності земельної ділянки приватна. Відомості про власника відсутні (а.с.144-145). Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач посилається на те, що не може оформити спадщину у нотаріуса, оскільки спадкова земельна ділянка, станом на день звернення його до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про спадщину, була поділена в натурі на дві земельні ділянки, які було зареєстровано під кадастровими номерами 1422088800:01:000:0969 та 422088800:01:000:1465, у зв`язку з чим кадастровий номер 1422088800:01:000:0015 земельної ділянки скасований, у зв`язку з чим Держгеокадастр не має можливості надати нотаріусу інформацію про вказану земельну ділянку, оскільки в Державному земельному кадастрі відсутні геодані цієї ділянки (не знайдено геометрію земельної ділянки). Позиція суду, мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1\~ст. 1261 ЦК України). У відповідності до ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п.4.12 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, який затверджено наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), свідоцтво про право на спадщину нотаріусом видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку(п.4.19 гл.10 розділу ІІ Порядку). Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього(п.4.19 гл.10 розділу ІІ Порядку). Відповідно до ст.78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, в тому числі і шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок. Відповідно до ст.193 ЗК України, Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Призначенням\~державного земельного кадастру\~є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та\~органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання\~земельних відносин, раціонального використання та\~охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі\~природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та\~проектів землеустрою (ст.194 ЗК України). Статтею 46-1\~Закону «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном використовує відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Поряд з цим, відповідно до статті 18\~Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року. Відповідно до ст.27 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а\~Поземельна книга\~на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1,2 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В судовому засіданні достовірно встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки 6,97 га, розташованої на території Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, яка належала останньому на підставі Державного акту на право власності на землю ІІІ-ДН №016515 від 24.06.2002 року (кадастровий номер 1422088800:01:000:0015). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є батьки та син останнього, які своєчасно звернулись з заявами про прийняття спадщини. Таким чином земельна ділянка (кадастровий номер 1422088800:01:000:0015) перейшла у спадщину трьом особам. При цьому матір спадкодавця від своєї долі спадкового майна відмовилась на користь батька спадкодавця. Батько спадкодавця [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 2/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером 1422088800:01:000:0015, а син позивач [PERSON] 1/3 частину. Спадкоємець [PERSON] отримав 08.11.2010 року в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини вищевказаної земельної ділянки та зареєстрував за собою право приватної власності на вказану земельну ділянку площею 4,6508 га (кадастровий номер 1422088800:01:000:0969), що складає 2/3 частини земельної ділянки (кадастровий номер 1422088800:01:000:0015) та отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 852891 від 30.12.2010 року. Тобто з наведеного вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 1422088800:01:000:0015 фактично була поділена та після чого, з урахуванням вимог ст.79-1 ЗК України, ст. 27 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» її державна реєстрація перестала існувати. В той же час для отримання позивачем у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1422088800:01:000:0015 [PERSON] повинен надати нотаріусу (або нотаріус повинен витребувати) інформацію з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на вказану земельну ділянку. Але ні позивач, ані нотаріус цього зробити не можуть, оскільки у зв`язку з отриманням [PERSON] свідоцтва про право власності в порядку спадкування на 2/3 земельної ділянки 1422088800:01:000:0015 вказана земельна ділянка була поділена та виділена доля цієї ділянки в окрему з присвоєнням їй кадастрового номеру 1422088800:01:000:0969, що фактично свідчить про те, що державна реєстрація земельної ділянки 1422088800:01:000:0015 перестала існувати, а тому Держгеокадастр і не може знайти геометрію вказаної земельної ділянки. Вказане позбавляє нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1422088800:01:000:0015. В той же час в судовому засіданні достовірно встановлено, що земельна ділянка площею (кадастровий номер 1422088800:01:000:0969) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,6508 га та земельна ділянка (кадастровий номер 1422088800:01:000:1465) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3192 га є земельними ділянками, які утворились після поділу земельної ділянки (кадастровий номер 1422088800:01:000:0015) і відповідно є її частинами, а саме 2/3 та 1/3. У зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо належності йому права власності в порядку спадкування за законом(після смерті його батька [PERSON] ) на земельну ділянку (кадастровий номер 1422088800:01:000:1465) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3192 га, яка розташована на території Криворізької сільської ради Покровського району Донецької області є обґрунтованими та законними. Але, в той же час суд вважає, що задоволення вимог позивача не є можливим, оскільки вимоги пред`явлені до неналежного відповідача виходячи з такого. Відповідно до судової практики «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину,\~а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Судом достовірно було встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його батько [PERSON] та позивач. [PERSON] в 2019 році помер та після його смерті земельну ділянку (кадастровий номер 1422088800:01:000:0969) успадкував \~ \~ \~ \~його онук [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.02.2020 року (а.с.9). Таким чином, в даному випадку належним відповідачем в цій справі повинен був бути [PERSON] , який є правонаступником після [PERSON] , але позивач вимог до [PERSON] не пред`являв та протягом розгляду справи клопотань про заміну неналежного відповідача не заявляв. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити через неналежний склад відповідачів у справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за останнім.

Outcome: dismissed