Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 10.11.2023 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною\~заявою до\~ [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.10.2016 року Славською селищною радою Сколівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №14. Від шлюбу є дитина: - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у нього з дружиною відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не є можливим. Просить шлюб розірвати. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: У позовній заяві позивач [PERSON] зазначив, що час на примирення не потрібний. Просив не стягувати судовий збір із відповідача та сплату судового збору залишити за ним. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні (а.с. 17-18). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 01.10.2016 року, про що Славською селищною радою Сколівського району Львівської області складено відповідний актовий запис №14 (а.с. 5). В судовому засіданні: - позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Просив суд позовну заяву задовольнити та розірвати шлюб, сплату судового збору залишити за ним. - відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, просила суд розірвати шлюб та залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Зазначила, що строк на примирення не потрібний. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити з наступних підстав. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться, втрачено почуття любові та поваги один до одного. З урахуванням наведеного, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26.12.2009 року №14, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві та в судовому засіданні позивач просив сплату судового збору залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved