Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.02.2023 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Полтавської міської ради про відшкодування шкоди у сумі 250 000 грн., судових витрат, в разі виявлення судом порушення відповідачем Законів України винести окрему ухвалу. В обґрунтування позову вказала, що відповідно до Конституції України, ЦК України, ч.1 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування», шкода заподіяна фізичній особі відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету. Органи місцевого самоврядування несуть відповідальність у разі порушення ними Законів України. Виконавчий комітет Полтавської міської ради разом із міським головою Мамаєм О. порушують її права як людини похилого віку та інваліда ІІ гр. на безоплатний проїзд у міському та приватному транспорті, передбачений ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Вказує, що водії вимагають кошти за проїзд, пояснюючи, що Виконавчий комітет ПМР разом із головою Виконавчого комітету Мамаєм О. не вирішують питання згідно ЗУ «Про транспорт» про компенсацію коштів за обслуговування пільгової категорії громадян для їх перевезення, а змушують водіїв перевозити на благодійній основі. Вважає, що незаконно включений у списки кандидатів для виборів міського голови Мамай О. порушує чинне законодавство, наносячи їй і іншим громадянам похилого віку моральних страждань. Вона потерпає від знущань і вигляді дискримінації за ознакою інвалідності. Наслідком порушення її прав являється доведення її до інвалідності. Встановлений їй діагноз постійно діє про себе знати, її хвороба загострюється, вона відчуває постійні стреси. Нанесення їй моральних страждань зі сторони органу місцевого самоврядування спричинені відмовою у безкоштовному проїзді, що викликає підвищення тиску, яке загрожує її життю. Також у 2021 році повністю була знята зупинка «Огнівка», а люди вимушені стояти під дощами та палючим сонцем, втрачаючи своє здоров`я. Така поведінка влади наносить їй моральні страждання, дивлячись на те, як люди стоять на зупинці, очікуючи «Маршрутки», в якій відмовляють у безкоштовному проїзді. Крім того, ці «Маршрутки» не мають звукового інформування назв зупинки, не видають квитки пасажирам за проїзд по 10 грн. Вказує, що влада обіцяла будівництво тролейбусної лінії рішенням чотирнадцятої сесії ПМР сьомого скликання від 16.02.2018 року, що передбачено «Програмою розвитку міського електротранспорту м.Полтави на 2018-2020 р.р.», але будівництва не було. Зазначає, що після маси скарг мешканців мікрорайонів «Огнівка» та «Сади-2» рішенням позачергової сесії ПМР восьмого скликання від 19.02.2021 року затверджено «Програму розвитку міського електротранспорту Полтавської міської територіальної громади на 2021-2023 роки», якою передбачено будівництво тролейбусної лінії в мікрорайоні «Огнівка». Однак станом на 2023 рік будівництва немає. Крім того, рішенням позачергової двадцять четвертої сесії ПМР сьомого скликання від 12.07.2019 року затверджено «Програму запровадження соціальної картки полтавця», яку до цього часу не видають. Також вказує начальник відділу з питань перевезень по транспорту Животенко В. у листі від 02.08.2022 року повідомив, що замість маршруту № 25 «Огнівка-Центр» їздять № 50 та № 49, але пенсіонерів та інвалідів вони безкоштовно не перевозять. Автобуси № 56 та № 57 їздять до м-ну Юрівка, яка в іншій стороні від «Огнівки» та «Садів-2» та які не їдуть в центр. Вважає це катуванням для інвалідів та пенсіонерів. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14 лютого 2023 року задоволено заяву про самовідвід судді Чуванової А.М. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20 лютого 2023 року задоволено заяву про самовідвід судді Материнко М.О. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22 лютого 2023 року справу прийнято до провадження суддею Савченко Л.І. та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача Виконавчого комітету Полтавської міської ради до суду надійшов відзив на позов, в якому прохав відмовити у задоволенні позову. Вказав, що позивачем не надано жодного належного доказу щодо існування факту події, внаслідок якої Виконавчим комітетом Полтавської міської ради позивачу було завдано шкоди. Також вказує, що настання цивільно-правової відповідальності має місце, якщо між протиправними діяннями особи і шкодою існує зв`язок, що дає змогу визначити їх як причину і наслідок. Позовна заява не містить обґрунтування щодо наявності причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю Виконавчого комітету Полтавської міської ради, внаслідок яких позивачу було завдано немайнової шкоди. Зокрема, відсутні належні і допустимі докази, якими б підтверджувалися викладені у позові обставини, щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання приписів Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказує, що пільгове перевезення осіб з інвалідністю здійснюється усіма підприємствами транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України «Про транспорт». Вказує, що ст. Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на пільгових категорій, збитків від цих перевезень. Статтею 67 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що делеговані державою повноваження виконуються органами місцевого самоврядування в межах переданих їм фінансових ресурсів, тобто в межах субвенції з державного бюджету для компенсації витрат перевізникам. З 2016 року держава перестала фінансувати видатки на пільгові перевезення. За відсутності відповідної субвенції з державного бюджету Полтавської міської територіальної громади не передбачено компенсації втрат від перевезення пільгових категорій громадян у громадському транспорті м.Полтави. Згідно ст. 77 Бюджетного Кодексу України, місцевий бюджет затверджується виключно міською радою, а виконавчі органи відповідних місцевих рад забезпечують виконання відповідних місцевих бюджетів згідно приписів ст. 78 БК України. Вказана норма знайшла своє відображення в статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування». Тобто, повноваженнями щодо розпорядження коштами бюджету Полтавської міської територіальної громади наділена виключно Полтавська міська рада, а не Виконавчий комітет. Також вказує, що за інформацією відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку Виконавчого комітету ПМР , наразі проводиться робота щодо найшвидшого впровадження АСООП, якою вже обладнані всі транспортні засоби КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР ( тролейбуси, автобуси). З середини липня 2022 року розпочато встановлення в приватному транспорті, однак у зв`язку із введеним в країні воєнним станом, впровадження АСООП затримується. Крім того, зазначає, що для поліпшення транспортного обслуговування пільгових категорій громадян, що мешкають у м-ні Огнівка, Сади-2, рішенням Полтавської міської ради восьмого скликання від 19.02.2021 року затверджено програму розвитку міського електротранспорту Полтавської міської територіальної громади на 2021-2023 роки, якою передбачено будівництво тролейбусної лінії. Роботи вже розпочато. Також 02.12.2021 року Виконавчим комітетом ПМР рішенням № 265 затверджено нову мережу міських тролейбусних та автобусних маршрутів. Робота автобусів почалася з 13.06.2022. Вказує, що на сьогодні пільговим категоріям громадян право на безкоштовний проїзд у міському пасажирському транспорті забезпечують всі тролейбуси та 13 автобусів КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР. Маршрутна мережа комунального транспорту охоплює все місто. За новою маршрутною мережею пільговим категоріям громадян можна користуватися для безкоштовної поїздки з м-ну Огнівка автобусами № 56 «Малий кільцевий» ( через м-н Юрівка, м-н Огнівка), № 57 «Милий кільцевий» ( через м-н Огнівка, м-н Юрівка), з подальшою пересадкою на підходящий автобус. Автобусний маршрут № 25 «м-н Огнівка-Центр», який вимагає позивач, був скасований для зменшення дублювання маршрутів. Зазначає, що документи, які надані позивачкою, не містять інформації щодо предмета доказування і на їх підставі не можна встановити дійсні обставини справи, прохав відмовити у позові. Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що моральна шкода їй завдана згідно ст. 1173 ЦК України, а не ст. ст. 22, 1166 ЦК України. Вважає, що якби кошти не розкрадалися з бюджету міста, то вони були б для виділення перевізникам. Теж стосується і тролейбусної лінії, на будівництво якої кошти видалили вдруге. Зазначає, що новий маршрут вимагає здійснювати пересадку, щоб доїхати до центру, а їй протипоказані ходьба, стояння на ногах, високі темпертаруи. Такі дії є катуванням для неї, що загрожують її життю. Маршрути № 49 і [ADDRESS] , на які вказується у відзиві, є приватними та не возять пільговиків. Вказує, що в транспорті також не оголошуються зупинки. Зібрані нею докази свідчать про наявність обставин для відшкодування моральної шкоди. Протокольною ухвалою від 12.04.2003 року відповідачу поновлено строк для подачі відзиву на позов. У судовому засіданні 19 липня 2023 року [PERSON] подала позовну заяву із збільшеними позовними вимогами, в якій прохала стягнути одноразово із Виконавчого комітету Полтавської міської ради за нанесення моральних страждань із фізичними болями 1 000 000 грн., а також судові витрати 246 грн., витрачені на дорогу, копії, папір та канцтовари. Протокольною ухвалою від 19 лтпня 2023 року продовжено строк для подачі позову із збільшеними позовними вимогами. Ухвалою суду від 19 липня 2023 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ з питань транспортних перевезень та зв`язку. Відповідач подав до суду відзив на збільшені позовні вимоги, в якому вказав, що підстави позову ідентичні, а тому він задоволенню не підлягає. Вказує, що позивач не надала належних і допустимих доказів щодо визнання протиправними дій і бездіяльності Виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо невиконання приписів ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та ЗУ «Про автомобільний транспорт». Також зазначив аналогічні заперечення тим, які виклав у відзиві на первісний позов. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ з питань транспортних перевезень та зв`язку надав до суду письмові пояснення, в яких вказано, що [PERSON] не влаштовує маршрутна мережа міського пасажирського транспорту, формування якої викликано значною перевантаженістю транспортної мережі міста. Дані зміни обумовлені оптимізацією маршрутної мережі, створення ефективної транспортної системи, яка б мінімізувала витрати на її експлуатацію. На сьогодні безкоштовний проїзд по всьому місту забезпечується пільговим категоріям всіма тролейбусами на 14-ма автобусами. Розклади рухів комунальних автобусів [PERSON] надавалися. Крім того, з 2016 року держава перестала фінансувати видатки на пільгові перевезення. З метою забезпечення належної організації перевезень пасажирів пільгової категорії керівництвом Полтавської міської ради було вирішено розвивати комунальний транспорт. За кредитні кошти Європейського банку реконструкції та розвитку у 2020-2021 р.р. було отримано 40 тролейбусів. Також за кошти міського бюджету придбано 20 автобусів «Богдан». Проводиться робота з впровадження Автоматизованої системи обліку оплати проїзду ( АСООП), що дозволить проводити обліку перевезеної кількості осіб пільгової категорії. Через введення воєнного стану впровадження АСООП затримується. Прохав у позові відмовити. Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року здійснено перехід із розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим. Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року закрито підготовче провадження по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у позові, відповіді на відзив та збільшених позовних вимогах. Заявила про стягнення судових витрат у збільшеному розмірі 3000 грн., які включають в себе витрати на проїзд, канцтовари, одяг та взуття, які вона використала, у зв`язку із розглядом справи. Представник відповідача Виконавчого комітету Полтавської міської ради Лисанець А.Ф. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав вказаних і відзивах. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, з урахуванням наданих письмових пояснень (а.с.113). Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 гр., довічно, що підтверджується Пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 27.07.2022 виданим ПФУ, серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особи з інвалідністю I та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю I групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі. Згідно ч.ч.1,4 ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про місцеве самоврядування» держава фінансово забезпечує здійснення органами місцевого самоврядування наданих законом повноважень органів виконавчої влади у повному обсязі за рахунок закріплення за відповідними місцевими бюджетами джерел доходів бюджету, надання трансфертів з державного бюджету, а також передання органам місцевого самоврядування відповідних об`єктів державної власності. Рішення органів державної влади, які призводять до додаткових видатків органів місцевого самоврядування, обов`язково супроводжуються передачею їм необхідних фінансових ресурсів. Вказані рішення виконуються органами місцевого самоврядування в межах переданих їм фінансових ресурсів. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади і попередньо не забезпечені відповідними фінансовими ресурсами, компенсуються державою. Згідно ст. 77 Бюджетного Кодексу відповідно до частин дев`ятої і десятої статті 75 цього Кодексу Верховна Рада Автономної Республіки Крим, відповідні місцеві ради при затвердженні місцевих бюджетів мають врахувати обсяги міжбюджетних трансфертів та інші положення (необхідні для формування місцевих бюджетів), затверджені Верховною Радою України при прийнятті проекту закону про Державний бюджет України у другому читанні. Місцеві бюджети затверджуються рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідної місцевої ради до 25 грудня (включно) року, що передує плановому. Таким чином, відповідний місцевий бюджет затверджується виключно міською радою. Виконавчі органи відповідних місцевих рад забезпечують виконання відповідних місцевих бюджетів, що слідує зі змісті ст. 78 Бюджетного Кодексу України. Згідно п.п.23, 27 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету; прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету. Отже, повноваженнями щодо розпорядження коштами бюджету Полтавської міської територіальної громади наділена виключно Полтавська міська рада, а не Виконавчий комітет Полтавської міської ради, а тому останній не наділений повноваженнями щодо прийняття рішення на встановлення компенсації втрат від перевезення пільгових категорій громадян у громадському транспорті м.Полтави. Таким чином, Виконавчий комітет Полтавської міської ради не порушив прав позивача як людини похилого віку та інваліда ІІ гр. на безоплатний проїзд у міському та приватному транспорті. Що стосується невидачі у транспорті електронних квитків, то згідно листа Відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 26.08.2021 року № 08-09/181 безплатний проїзд пільговим категоріям громадян передбачено у разі запровадження Автоматизованої системи обліку оплати проїзду ( АСООП) за умови наявності електронного квитка, який видається на безоплатній основі. У м.Полтаві проводиться робота з впровадження Автоматизованої системи обліку оплати проїзду ( АСООП) (а.с.116-117). Із листа Відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 29.08.2-22 року слідує, що озвучення зупинок, зокрема, наступної засобами візуального та звукового інформування на даний час забезпечено у всіх салонах тролейбусів комунального підприємства КП «Полтаваелектроавтотранс». Робота щодо обладнання автобусів засобами візуального та звукового інформування назв зупинок триває. Встановлення та обладнання павільйонів на зупинках громадського транспорту не входить до повноважень відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку (а.с.120). Із листа Відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 02.04.2018 року № 13/23/57 слідує, що питання будівництва тролейбусної лінії в мікрорайоні «Огнівка» передбачено «Програмою розвитку міського електротранспорту м.Полтави на 2018-2020 роки» прийнятою рішенням чотирнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 16 лютого 2018 року. Про строки виконання робіт запропоновано звернутися до УЖКГ Полтавської міської ради (а.с.8). Також у листі Відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 02.12.2022 року [PERSON] повідомлено, що для поліпшення транспортного обслуговування пільгових категорій громадян, що мешкають у м-ні Огнівка, Сади-2, рішенням Полтавської міської ради восьмого скликання від 19.02.2021 року затверджено програму розвитку міського електротранспорту Полтавської міської територіальної громади на 2021-2023 роки, якою передбачено будівництво тролейбусної лінії. Роботи вже розпочато. Також 02.12.2021 року Виконавчим комітетом ПМР рішенням № 265 затверджено нову мережу міських тролейбусних та автобусних маршрутів. Робота автобусів почалася з 13.06.2022. Також зазначено, що на сьогодні пільговим категоріям громадян право на безкоштовний проїзд у міському пасажирському транспорті забезпечують всі тролейбуси та 13 автобусів КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР. Маршрутна мережа комунального транспорту охоплює все місто. За новою маршрутною мережею пільговим категоріям громадян можна користуватися для безкоштовної поїздки з м-ну Огнівка автобусами № 56 «Малий кільцевий» ( через м-н Юрівка, м-н Огнівка), № 57 «Милий кільцевий» ( через м-н Огнівка, м-н Юрівка), з подальшою пересадкою на підходящий автобус. Автобусний маршрут № 25 «м-н Огнівка-Центр», який вимагає позивач, був скасований для зменшення дублювання маршрутів (а.с.9-10). Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174ЦК України відповідно. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. За змістом приписів ст.ст.1173,1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування чи посадових осіб цих органів, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу. Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом не встановлено бездіяльності Виконавчого комітету Полтавської міської ради з заявлених позивачем питань. Також позивачем не доведено спричинення моральної шкоди саме бездіяльністю відповідача, будь-якого рішення щодо визнання дій чи рішень останніх протиправними суду не надано. Також позивач не обґрунтувала належними доказами, що погіршення стану її здоров`я, а у зв`язку із цим душевних страждань, спричинено саме у зв`язку із бездіяльністю Виконавчого комітету Полтавської міської ради, оскільки з медичної документації [PERSON] вбачається, що вона мала ряд захворювань ще до звернення про надання їй матеріальної допомоги. Таким чином, заподіяння моральної шкоди позивачем не доведено, оскільки судом не встановлено факту спричинення шкоди саме відповідачем, протиправності дій чи рішень заподіювача шкоди, його бездіяльності, а отже і причинно-наслідкового зв`язку між фактом спричинення шкоди та протиправною бездіяльністю, на які посилається позивач, вини відповідачів. За таких обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. Враховуючи, що у позові про відшкодування моральної шкоди відмовлено, підстав для постановлення окремої ухвали судом не встановлено. Згідно п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані із розглядом справи, в разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, то витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються на позивача, а враховуючи, що вона звільнена від сплати судового збору, судовий збір компенсується за рахунок держави.

Outcome: dismissed