Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 22 листопада 2003 року, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3730. В обгрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22 листопада 2003 року. У даному шлюбі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть, не підтримують ніяких відносин. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, пояснення дали аналогічні наведеному, просять суд позов задовольнити. Окрім цього, позивач додатково пояснив, що з березня 2023 року вони проживають окремо та неповнолітня донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Відповідач позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила. 14 листопада 2023 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 30 листопада 2023 року ухвалою суду постановлено перейти від розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач 18 листопада 2005 року змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серія [NUMBER] /а.с.10/. 22 вересня 2006 року позивач вдруге змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія [NUMBER] /а.с.9/. 22 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстраціїя якого позивач залишив прізвище [PERSON] , а дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] /а.с.11/. У даному шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.20/. 06 січня 2021 року позивач втретє змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія [NUMBER] /а.с.8/. Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з березня 2023 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і відновлювати не збираються. Шлюб існує лише формально. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька залишиться проживати з матір`ю. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved