Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з даним позовом до суду, в якому просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , який є особою з інвалідністю в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Також, просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею. В обгрунтування своїх вимог позичачка посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] до 10 жовтня 2007 року. У період шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком їхнього повнолітнього сина [PERSON] , який на даний час перебуває на її повному матеріальному утриманні та являється особою з інвалідністю з дитинства першої підгрупи «Б», потребує стороннього догляду, амбулаторного лікування та медичного догляду. У зв`язку з тим, що їх син постійно потребує лікування та реабілітації, позивачка витрачає значні кошти задля забезпечення нормального життя сина. При цьому, син проживає разом з позивачкою та потребує постійного догляду, внаслідок чого позивачка позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати кошти для свого забезпечення і дитини. В неї вкрай важкий матеріальний стан. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає частково і вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частки від його заробітку, щомісячно на весь час проживання сина з відповідачкою та опікування нею сина. Щодо стягнення з нього аліментів у сумі 2500 грн щомісячно на утримання позивачки [PERSON] з якою проживає дитина інвалід, то просить у задоволенні даної вимоги відмовити, оскільки ця вимога є безпідставною. Враховуючи пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків. Сімейним Кодексом України визначені особливості надання утримання дружині, з якою проживає дитина з інвалідністю. За правилами ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005р. N 2961-IV(з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. У відповідності до статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони до 10 жовтня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 10.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №116 (а.с.3) У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 4) Таким чином, вимогу позивачки стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею, суд вважає безпідставною, оскільки син сторін [PERSON] [INFO] досяг повноліття і з цього часу втратив правовий статус дитини, а тому до вказаних вимог позивачки не можливо застосувати положення статті 88 СК України. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , який є особою з інвалідністю в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як видно з копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства (а.с. 7). Із копії довідки до акта огляду МСЕК серії КИО-1 № 0377709 від 21 лютого 2013 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] має інвалідність першої підгрупу "Б" з 12.03.2013 року довічно і потребує стороннього догляду (а.с. 8. Довідкою виданою виконавчим комітетом Медвинської сільської ради № 101 від 25.05.2021 р. підтверджено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та здійснює догляд за сином [PERSON] , [INFO] , який перебуває на материнськму утриманні, оскільки має інвалідність (а.с. 9). Довідкою виданою виконавчим комітетом Медвинської сільської ради № 169 від 02.12.2023 р. підтверджено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] та здійснює за ним догляд, так як він має 1 групу інвалідності і перебуває на її повному утриманні (а.с. 99). Відповідно до консультативного висновку спеціаліста - невропатолога КНП БМР "Богуславська центральна лікарня" [PERSON] від 19.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] має діагноз: Дитячий церебральний параліч із тетрапарезом та потребує постійного догляду (а.с. 54). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним і тому може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому непрацездатному сину [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю першої підгрупи "Б" і потребує матеріальної допомоги, а тому, відповідно до ст. ст.198 СК України, позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина підлягає повному задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.4 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України. Так, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, у зв`язку з тим, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі наведеного та ст. ст. 75,80,88, 189 СК України,

Outcome: partial