Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та заявлені вимоги мотивує тим, що 25.06.2021 приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 235617, яким стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «Фінанс Проперті Групп» заборгованість за кредитним договором № 011/13742/389928 від 14.02.2018 в розмірі 52423,06 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. розпочато виконавче провадження № 67228470 щодо стягнення боргу із [PERSON] на користь ТОВ «Фінанс Проперті Групп». При цьому, на підставі документів, наданих відповідачем нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, явно не можна було встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Крім того, з інформації, вказаної у виконавчому написі нотаріуса, зазначено, що між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та позивачем нібито був укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, але не зазначено, що він був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14 постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Зважаючи на викладене, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 235617 від 25.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінанс Проперті Групп» заборгованості в сумі 52423,06 грн., а також стягнути із відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 26.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не прибули, при цьому, у поданій позовній заяві представник позивача клопотав перед судом про проведення розгляду справи без участі сторони позивача. Представник ТОВ «Фінанс Проперті Групп», приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. і приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л., повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не сповістили, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надали, що не перешкоджає розгляду справи по суті у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у Реєстрі за № 235617, про стягнення із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «Фінанс Проперті Групп» (код ЄДРПОУ 41487593), якому ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступлено право грошової вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до боржників, заборгованості за кредитним договором № 011/13742/389928 від 14.02.2018, а також плати за вчинення виконавчого напису разом в розмірі 52423,06 грн. (а.с. 10). Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. відкрито виконавче провадження № 67228470 з примусового виконання виконавчого напису № 235617, вчиненого 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ТОВ «Фінанс Проперті Групп» в сумі 52423,06 грн. (а.с.8-9). Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог чинного законодавства України, на підставі договору, який не передбачений Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому підлягає скасуванню. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КабінетуМіністрів Українивід 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін допереліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені судовим розглядом обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 14.02.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] кредитний договір № 011/13742/389928, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 по справі № 569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), банківську виписку з особового рахунку боржника, у зв`язку з чим, були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед банком та суми процентів та комісії за користування кредитом, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, в матеріалах справи відсутність докази (відмітки дільниці кур`єрської доставки, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення тощо) отримання [PERSON] вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису, внаслідок чого боржнику не було представлено можливості надати будь-які пояснення та аргументи на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повідомлення [PERSON] про зміну кредитора у борговому зобов`язанні. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 25.06.2021 були наявні обставини, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості [PERSON] перед стягувачем ТОВ «Фінанс Проперті Групп» за кредитним договором № 011/13742/389928 від 14.02.2018. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 235617 від 25.06.2021 повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1073,60 грн. в рахунок повернення судового збору.

Outcome: approved