Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І. Предметом позову є: 1. Визнати право особистої приватної власності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на майно, а саме, об?єкти нерухомого майна: 1) квартиру [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253015780000; 2) квартиру № 178 ; загальна площа (кв.м): 83,5; адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253049780000, у вигляді 10/75 частин цих квартир, на суму 616 000,00 (шістсот шістнадцять тисяч) грн 00 коп. 2. Визнати право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на майно, а саме, об?єкти нерухомого майна: 1) квартиру [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253015780000; 2) квартиру № 178 ; загальна площа (кв.м): 83,5; адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253049780000, у вигляді 65/75 частин цих квартир на загальну суму 4 058 006,67 (чотири мільйони п?ятдесят вісім тисяч шість) грн 67 коп. 3. Визнати право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] ( [NUMBER] ; РНОКПП: [NUMBER] ) на майно: 1) будівельні матеріали на загальну 50 553,71 грн, а саме: - згідно з фіскальним чеком від 01.03.2014 на загальну суму 8 699,51 грн; - згідно з фіскальним чеком від 01.10.2012 на загальну суму 11 863,49 грн; - згідно з фіскальним чеком від 21.02.2014 на загальну суму 3 945,50 грн; - згідно з фіскальним чеком від 26.03.2014 на загальну суму 1 156,58 грн; - згідно з фіскальним чеком від 05.09.2013 на загальну суму 1 680,51 грн; - згідно з фіскальним чеком від 23.05.2015 на загальну суму 1 180,08 грн; - згідно з фіскальним чеком від 04.08.2017 на суму 3 695,07 грн; - згідно з фіскальним чеком від 22.04.2014 на загальну суму 1 832,97 грн; - згідно з договором від 09.06.2015 на ремонт металічних дверей на загальну суму 16 500,00 грн. 2) майно, встановлене в будинку за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у власності [PERSON] за договором дарування № 2213 від 19.10.2013, посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М., на загальну суму 242813,96 грн, а саме: - згідно з договором від 17.11.2015 № 2 купівлі-продажу та поставки та товарного чеку № 2 від 17.11.2015: 12 стільців «Овал» - різьба, лавку приліжкову, 2 табурети та 2 стільця квадратних та тканину на них на загальну суму 13050,00 грн; - згідно з договором від 11.05.2014 № 61105 поставки продукції: 9 вікон, 5 антимоскітних сіток на загальну суму 17500,00 грн; - згідно договором від 16.05.2015 року купівлі-продажу та поставки, товарного чеку від 16.05.2015 № 1/16: диван «Марго-2» в тканині апарель на загальну суму 15 100,00 грн; - згідно з видатковою накладною від 12.06.2014 № ФРТ-1062-1363775 та товарним чеком від 12.06.2014 № ФРФТ-1363775: холодильник SAMSUNG RL48RRCVB1 (6 999,93 грн), пральну машину LG F12A8HDSS (6 299,93 грн), рідкокристалічний телевізор SAMSUNG UE40F6800ABXUA (7699,93 грн), кріплення настінне BARRAN LCD Mount 21H/B (539,90) на загальну суму 21540,69 грн; - згідно з товарним чеком від 16.12.2016 № Г00710: кондиціонер SRK 25ZM-S та приладдя для його встановлення, оснащення, а також поставка на загальну суму 19 646,00 грн; - згідно з товарним чеком від 12.01.2014 № 360: стіл «Скиф» на суму 1 700,00 грн; - згідно з видатковою накладною від 01.02.2014 Ррз/03-0038472: мініелектростанцію Firman FPG 7800E2 на суму 6249,00 грн; - згідно з видатковою накладною Ррз/03-0420051 від 19.09.2014: плити OSB-3 Kronopol на загальну суму 13677,10 грн; - згідно з товарним чеком від 06.12.2014: кондиціонер MH-252M-S і його встановлення (доставка) на загальну суму 13580,00 грн; - згідно з квитанцією від 05.07.2012: газову колонку Vaillant MAG 14RxZ на суму 2 700,00 грн; - згідно з замовленням від 08.06.2015 № 17853: матеріали на пошивку тюль на загальну суму 1276,00 грн; - згідно з замовленням від 30.05.2015 № 171448: матеріали та послуги з пошиву тюль та штор на загальну суму 45 523,00 грн; - згідно з фіскальним чеком від 07.05.2014: м`ясорубку ZELMER, мікрохвильову піч ELENBERG MG 29 та кришку до неї на загальну суму 2 017,00 грн; - згідно з фіскальним чеком від 29.07.2015: телевізор SAMSUNG UE48J5500AUXUA та електричну сушку для продуктів харчування MFR36Z011/ZFD1100W на загальну суму 19 799,99 грн; - згідно з фіскальним чеком від 18.12.2007: телевізор 21 FS2CG21 Slim LG на суму 979,00 грн; - згідно з фіскальним чеком від 30.03.2013: пральну машину ELECTROLUX EWS 1064 EEW на загальну суму 3 771,00 грн; - згідно з фіскальним чеком від 08.09.2013: витяжку PYRAMI DA TL GLASS 60 INOX BLACK, варильна поверхня BOSCH PCP 615 B 80, засіб для догляду за решітками на загальну суму 2850,70 грн; - згідно з фіскальним чеком від 09.11.2013: лампи, ролети, сушку для посуду на загальну суму 1 356,00 грн; - згідно з товарним чеком від 22.10.2012 № 10/22: кондиціонер SRK 252JX-S на загальну суму 9 250,00 грн; - згідно з товарним чеком від 17.01.2008: браслет для годинника на загальну суму 9 563,00 грн; - згідно з товарним чеком від 02.01.2009 № 2009-3869873: Бінокль Steiner SkyHawk на загальну суму 355,60 Євро, що становило 3 904,48 грн. - згідно з товарним чеком від 11.12.2010: браслет до годинника на загальну суму 7 757,00 грн; 3) прості іменні акції Акціонерного товариства «Азоттон» (ідентифікаційнийи код юридичної особи: 13970622) на суму 16 650,00 грн, а саме: - прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 3 500,00 грн згідно з договором від 03.06.2011 № 27-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375) на ім`я [PERSON] ; - прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 4 000,00 грн згідно з договором від 03.06.2011 № 28-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375) на ім`я [PERSON] ; - прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 6 500,00 грн згідно з договором від 11.07.2011 № 30-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375) на ім`я [PERSON] ; - прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 2 650,00 грн згідно з договором від 12.07.2011 № 31-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375) на ім`я [PERSON] . 4. Виділити у власність [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) 10/75 частин: - квартири [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253015780000; - квартири № 178 ; загальна площа (кв.м): 83,5; адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253049780000, та припинити право особистої приватної власності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на це майно у вигляді 10/75 частин квартир. 5. Виділити у власність [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) спільне сумісне майно [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) у вигляді 65/75 частин: - квартири [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253015780000; - квартири № 178 ; загальна площа (кв.м): 83,5; адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253049780000. 6. Стягнути із [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) 3 892 018,25 грн (три мільйони вісімсот дев`яносто дві тисячі вісімнадцять грн 25 коп) у рахунок компенсації вартості майна, а саме: 1) 616 000,00 грн. за 10/75 частин у праві особистої приватної власності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на квартири: - [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253015780000; - № 178; загальна площа (кв.м): 83,5; адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253049780000; 2) 3 043 505,00 (три мільйони сорок три тисячі п?ятсот п?ять) грн 00 коп. за 3/4 частин у праві спільної сумісної власності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на квартири: - [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253015780000; - № 178; загальна площа (кв.м): 83,5; адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253049780000; 3) 37 915,28 (тридцять сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 28 коп. за 3/4 частини від загальної вартості витрат подружжя у сумі 50 553,71 грн на будівельні матеріали, а саме: - згідно з фіскальним чеком від 01.03.2014 на загальну суму 8 699,51 грн; - згідно з фіскальним чеком від 01.10.2012 на загальну суму 11 863,49 грн; - згідно з фіскальним чеком від 21.02.2014 на загальну суму 3 945,50 грн; - згідно з фіскальним чеком від 26.03.2014 на загальну суму 1 156,58 грн; - згідно з фіскальним чеком від 05.09.2013 на загальну суму 1 680,51 грн; - згідно з фіскальним чеком від 23.05.2015 на загальну суму 1 180,08 грн; - згідно з фіскальним чеком від 04.08.2017 на суму 3 695,07 грн; - згідно з фіскальним чеком від 22.04.2014 на загальну суму 1 832,97 грн; - згідно з договором від 09.06.2015 на ремонт металічних дверей на загальну суму 16 500,00 грн. 4) 182 110,47 грн. (сто вісімдесят дві тисячі сто десять) гривні 11 коп. за 3/4 частини від загальної вартості витрат подружжя у сумі 242 813,96 грн., на майно, встановлене у будинку за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у власності [PERSON] за договором дарування № 2213 від 19.10.2013, посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М. та інше майно у володінні [PERSON] , а саме: - згідно з договором від 17.11.2015 № 2 купівлі-продажу та поставки та товарного чеку № 2 від 17.11.2015: 12 стільців «Овал» - різьба, лавку приліжкову, 2 табурети та 2 стільця квадратних та тканину на них на загальну суму 13 050,00 грн; - згідно з договором від 11.05.2014 № 61105 поставки продукції: 9 вікон, 5 антимоскітних сіток на загальну суму 17 500,00 грн; - згідно договором від 16.05.2015 року купівлі-продажу та поставки, товарного чеку від 16.05.2015 № 1/16: диван «Марго-2» в тканині апарель на загальну суму 15 100,00 грн; - згідно з видатковою накладною від 12.06.2014 № ФРТ-1062-1363775 та товарним чеком від 12.06.2014 № ФРФТ-1363775: холодильник SAMSUNG RL48RRCVB1 (6 999,93 грн), пральну машину LG F12A8HDSS (6 299,93 грн), рідкокристалічний телевізор SAMSUNG UE40F6800ABXUA (7 699,93 грн), кріплення настінне BARRAN LCD Mount 21H/B (539,90) на загальну суму 21 540,69 грн; - згідно з товарним чеком від 16.12.2016 № Г00710: кондиціонер SRK 25ZM-S та приладдя для його встановлення, оснащення, а також поставка на загальну суму 19646,00 грн; - згідно з товарним чеком від 12.01.2014 № 360: стіл «Скиф» на суму 1 700,00 грн; - згідно з видатковою накладною від 01.02.2014 Ррз/03-0038472: мініелектростанцію Firman FPG 7800E2 на суму 6 249,00 грн; - згідно з видатковою накладною Ррз/03-0420051 від 19.09.2014: плити OSB-3 Kronopol на загальну суму 13 677,10 грн; - згідно з товарним чеком від 06.12.2014: кондиціонер MH-252M-S і його встановлення (доставка) на загальну суму 13 580,00 грн; - згідно з квитанцією від 05.07.2012: газову колонку Vaillant MAG 14RxZ на суму 2 700,00 грн; - згідно із замовленням від 08.06.2015 № 17853: матеріали на пошивку тюль на загальну суму 1 276,00 грн; - згідно із замовленням від 30.05.2015 № 171448: матеріали та послуги з пошиву тюль та штор на загальну суму 45 523,00 грн; - згідно з фіскальним чеком від 07.05.2014: м`ясорубку ZELMER, мікрохвильову піч ELENBERG MG 29 та кришку до неї на загальну суму 2 017,00 грн; - згідно з фіскальним чеком від 29.07.2015: телевізор SAMSUNG UE48J5500AUXUA та електричну сушку для продуктів харчування MFR36Z011/ZFD1100W на загальну суму 19799,99 грн; - згідно з фіскальним чеком від 18.12.2007: телевізор 21 FS2CG21 Slim LG на суму 979,00 грн; - згідно з фіскальним чеком від 30.03.2013: пральну машину ELECTROLUX EWS 1064 EEW на загальну суму 3 771,00 грн; - згідно з фіскальним чеком від 08.09.2013: витяжку PYRAMI DA TL GLASS 60 INOX BLACK, варильна поверхня BOSCH PCP 615 B 80, засіб для догляду за решітками на загальну суму 2 850,70 грн; - згідно з фіскальним чеком від 09.11.2013: лампи, ролети, сушку для посуду на загальну суму 1 356,00 грн; - згідно з товарним чеком від 22.10.2012 № 10/22: кондиціонер SRK 252JX-S на загальну суму 9 250,00 грн; - згідно з товарним чеком від 17.01.2008: браслет для годинника на загальну суму 9 563,00 грн; - згідно з товарним чеком від 02.01.2009 № 2009-3869873: Бінокль Steiner SkyHawk на загальну суму 355,60 Євро, що становило 3 904,48 грн. - згідно з товарним чеком від 11.12.2010: браслет до годинника на загальну суму 7 757,00 грн; 5) 12 487,50 грн (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 50 коп. за 3/4 частини від загальної вартості простих іменних акцій Акціонерного товариства «Азоттон» (ідентифікаційний код юридичної особи: 13970622), яка складає 16 650,00 грн, а саме: - прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 3 500,00 грн згідно з договором від 03.06.2011 № 27-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375) на ім`я [PERSON] ; - прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 4 000,00 грн згідно з договором від 03.06.2011 № 28-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375) на ім`я [PERSON] ; - прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 6 500,00 грн згідно з договором від 11.07.2011 № 30-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375) на ім`я [PERSON] ; - прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 2 650,00 грн згідно з договором від 12.07.2011 № 31-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375) на ім`я [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.01.2023 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , та зроблено відповідний актовий запис № 1584 від 30.08.2005. Рішенням від 15.10.2019 Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/24584/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу між Позивачкою та Відповідачем жодних спорів про поділ спільного сумісного майна подружжя не виникало, [PERSON] запевняв, що жодних перешкод в поділі майна не здійснюватиме та гарантував зі свого боку сприяння досягненню компромісу у разі появи будь-яких суперечок. У той же час, на початку 2021 року [PERSON] почав проявляти незгоду щодо поділу майна у передбаченому законом порядку на основі компромісу із Позивачкою. Указане призвело до появи спорів про право власності, вирішення яких вже виходить за рамки мирного врегулювання між сторонами. Враховуючи той факт, що Відповідачем порушується право Позивачки на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя, таке нині потребує захисту з боку суду, виходячи з наступного. У період перебування позивачки та відповідача в шлюбі, 28 листопада 2017 року, між ТОВ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «Укрсоц-Капітал» та [PERSON] в інтересах сім`ї було укладено договір купівлі-продажу деривативу № 49601-А, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Мангус» засвідчує зобов`язання продати майнові права на квартиру № 177 (будівельний номер) та договір купівлі-продажу деривативу № 49602-А, за яким ТОВ «Мангус» засвідчує зобов`язання продати майнові права на квартиру [ADDRESS] , 52д у Шевченківському районі м. Києва . Того ж дня, між ТОВ «Мангус» та [PERSON] укладено в інтересах сім`ї договір купівлі-продажу майнових прав № 177/А52 та договір купівлі-продажу майнових прав № 178/А52, за якими ТОВ «Мангус» продає, а [PERSON] купує в інтересах сім`ї майнові права на квартири [ADDRESS] , які після набуття покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності на вказані квартирі після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Згідно з договором купівлі-продажу деривативу № 49601-А та договором купівлі-продажу майнових прав № 177/А52 від 28.11.2017 подружжям сплачено повну суму коштів у розмірі 1751712,57 грн., що підтверджується відповідними квитанціями та актом звірки взаєморозрахунків, станом за період 01.09.2017-12.12.2017, між ТОВ «Мангус» та [PERSON] . У відповідності з договором купівлі-продажу деривативу № 49602-А та договором купівлі-продажу майнових прав № 178/А52 від 28.11.2017 подружжям сплачено повну суму коштів у розмірі 2922294,10 грн., що підтверджується відповідними квитанціями та актом звірки взаєморозрахунків за період 01.11.2017-14.12.2017 між ТОВ «Мангус» та [PERSON] . З наведеного вбачається, що подружжям було сплачено у повному обсязі грошові кошти за майнові права на квартири [ADDRESS] . Тобто, майнові права на спірні квартири № 177 та [ADDRESS] були набуті спільно сторонами в період шлюбу, а джерелом набуття цих майнових прав були кошти обох сторін позову. 05.12.2017 року між Позивачкою та [PERSON] укладено договір дарування, відповідно до якого останній передає першій 280000,00 грн., що еквівалентно 10000,00 доларів США та 12000,00 доларів США з метою здійснення оплати за продаж майнових прав на вищезазначені квартири. Виходячи з викладеного, частка у вказаних вище квартирах на суму 616000,00 грн. є особистою приватною власністю [PERSON] , яка має бути їй нині відшкодована. Поряд з цим, поділу як спільне сумісне майно, підлягатиме залишок у сумі 4058006,67 грн. Крім того, разом з позивачкою проживає малолітня дитина подружжя - [PERSON] , яка досягне повноліття у 2030 році. Окрім цього, у [PERSON] наявне захворювання: хронічнии? неспецифічнии? виразковии? коліт (панколіт), хронічнии? рецидивуючии? перебіг, стадія загострення, що підтверджено медичними документами. Зважаючи на це, задля забезпечення належного рівня життя малолітньої дитини [PERSON] та [PERSON] , вважає необхідним також збільшити розмір частки Позивачки у спільному сумісному майні (квартирах) з 1/2 до 3/4, що є справедливим поділом, результати якого зможуть у належній мірі забезпечити права й інтереси як Позивачки, так і самої малолітньої дитини подружжя. Після укладення договору купівлі-продажу майнових прав № 177/А52 та договору купівлі-продажу майнових прав № 178/А52, відповідачем було укладено додаткові угоди, стороною яких виступає, серед інших, його батько - [PERSON] , предметом яких було відступлення останньому майнових прав на квартири. В подальшому, після реєстрації права власності на нерухоме майно (вказані квартири) за [PERSON] 16.12.2020, останнім було подаровано квартири відповідачу за договорами дарування від 27.05.2021. Відповідач, шляхом укладення ланцюгу правочинів намагається приховати майно, належне у тому числі й [PERSON] , як його колишній дружині та унеможливити у такий спосіб реалізацію права власності на частку у них позивачки. Також, за час шлюбних відносин подружжям було проведений ремонт та покращення (поліпшення) будинку за адресою: [ADDRESS] , що був сімейною дачею подружжя та перебуває у власності [PERSON] за договором дарування № 2213 від 19.10.2013, посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М. Так, з метою проведення оновлення та ремонту зазначеного будинку подружжям було придбано будівельні матеріали на суму, що в сукупності становить 50553,71 грн. Крім того, за час шлюбу подружжям було набуто майно для використання та меблювання будинку за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у власності [PERSON] за договором дарування № 2213 від 19.10.2013, посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М., на загальну суму 242813,96 грн. Оскільки вищезазначене майно було придбане подружжям у переважній більшості з метою використання та меблювання будинку за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у власності [PERSON] , таке залишилося у фактичному користуванні та розпорядженні відповідача. Жодних домовленостей між сторонами щодо поділу такого майна не досягнуто. З урахуванням цього, задля забезпечення належного рівня життя малолітньої дитини [PERSON] та [PERSON] , вважає необхідним також збільшити розмір частки позивачки у спільному сумісному майні (побутових приладах, меблях та ін.) з 1/2 до 3/4, що є справедливим поділом, результати якого зможуть у належній мірі забезпечити права й інтереси як Позивачки так і самої малолітньої дитини. За час перебування в шлюбі [PERSON] в інтересах сім`ї було набуто цінні папери - прості іменні акції АТ «Азоттон» (ідентифікаційний код юридичної особи: 13970622; РІВНЕ-17, м. Рівне, Рівненська обл., 33017) на загальну суму 16650,00 грн. А тому, просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] на вищезгадані цінні папери, а також стягнути з останнього грошову компенсацію вартості частки Позивачки в такому майні. Задля забезпечення належного рівня життя малолітньої дитини [PERSON] та [PERSON] , вважає необхідним також збільшити розмір частки Позивачки у спільному сумісному майні (акціях) з 1/2 до 3/4, що є справедливим поділом, результати якого зможуть у належній мірі забезпечити права й інтереси як Позивачки так і самої малолітньої дитини. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що позивачка, не зрозуміло на яких підставах, просить суд визнати майно об`єктом права сумісної власності подружжя, всупереч прямим приписам положень СК України, оскільки, по-перше, право власності на вказані квартири набуте [PERSON] вже після шлюбу, а по-друге це ж право власності набуте відповідачем на підставі договору дарування, що в принципі унеможливлює віднесення об`єктів нерухомості до категорії спільної сумісної власності. До того ж сам вказаний договір дарування позивачкою не оспорюється. Крім того, дача, на ремонт, меблювання та придбання побутової техніки для якої, за твердженням позивачки, були витрачені спірні будівельні матеріали не являється «сімейною», як виразилася [PERSON] у своєму позові. Будинок за адресою [ADDRESS] , належить на праві особистої приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування від 19.10.2013 р. долученого до відзиву на позовну заяву. У вказаному будинку завжди проживали і проживають наразі батьки відповідача. Позивачка ж у свою чергу перебувала у зазначеному будинку лише на правах гості, коли відвідувала родину відповідача, привозячи до дідуся та бабусі їх онуків. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] про компенсацію частки акцій ПАТ «Азотон» у розмірі 12487,50 грн., то відповідач не заперечує проти їх задоволення в розмірі 1/2 частини таких акцій в сумі 8325,00 грн. Разом з тим, звернути увагу те, що аргументи позивачки, стосовно того, що розподіл майна потрібно проводити з розрахунку 3/4 позивачу і 1/4 відповідачу у зв`язку з тим, що з позивачкою проживає їх спільна малолітня донька не відповідають дійсності. Позивач подав до суду відповідь на відзив. В судовому засіданні, яке відбулось 05.02.2024 року, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні, яке відбулось 05.02.2024 року, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у відзиві. В судове засідання, яке відбулось 05.02.2024 року, третя особа не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. В судовому засіданні, яке відбулось 05.02.2024 року, допитаний в якості свідка [PERSON] , надав суду пояснення, що дійсно передавав 05.12.2017 року позивачу грошові кошти в сумі 280000,00 грн., що еквівалентно 10000,00 доларів США та 12000,00 доларів США, про що свідчить розписка між сторонами правочину, яка засвідчує факт прийому-передачі грошових коштів. Пояснив, що грошові кошти були ним передані позивачці в якості дарунку. На питання суду, надав відповідь, що при передачі грошових коштів позивачці, відповідач вийшов з приміщення та не бачив даного факту. Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання здійснювалося технічним засобом. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.08.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , та зроблено відповідний актовий запис № 1584 від 30.08.2005. За час подружнього життя у позивачки та відповідача народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.10.2019 у справі № 761/24584/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 28.11.2017 року між ТОВ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «Укрсоц-Капітал» та [PERSON] в інтересах сім`ї було укладено договір купівлі-продажу деривативу № 49601-А, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Мангус» засвідчує зобов`язання продати майнові права на квартиру № 177 (будівельний номер) та договір купівлі-продажу деривативу № 49602-А, за яким ТОВ «Мангус» засвідчує зобов`язання продати майнові права на квартиру [ADDRESS] . Згідно з договором купівлі-продажу деривативу № 49601-А та договором купівлі-продажу майнових прав № 177/А52 від 28.11.2017 подружжям сплачено повну суму коштів у розмірі 1751712,57 грн., що підтверджується відповідними квитанціями та актом звірки взаєморозрахунків, станом за період 01.09.2017-12.12.2017, між ТОВ «Мангус» та [PERSON] 28.11.2017 року між ТОВ «Мангус» та [PERSON] укладено в інтересах сім`ї договір купівлі-продажу майнових прав № 177/А52 та договір купівлі-продажу майнових прав № 178/А52, за якими ТОВ «Мангус» продає, а [PERSON] купує в інтересах сім`ї майнові права на квартири [ADDRESS] , які після набуття покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності на вказані квартирі після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Згідно з договором купівлі-продажу деривативу № 49602-А та договором купівлі-продажу майнових прав № 178/А52 від 28.11.2017 подружжям сплачено повну суму коштів у розмірі 2922294,10 грн., що підтверджується відповідними квитанціями та актом звірки взаєморозрахунків за період 01.11.2017-14.12.2017 між ТОВ «Мангус» та [PERSON] . З наведеного вбачається, що подружжям було сплачено у повному обсязі грошові кошти за майнові права на квартири [ADDRESS] , у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що майнові права на спірні квартири № 177 та [ADDRESS] були набуті спільно сторонами в період шлюбу, а джерелом набуття цих майнових прав були кошти обох сторін позову, як подружжям. Відповідно до сертифікату серії ІУ № 163201471620 від 26.05.2020, Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила відповідність закінчення будівництва об`єкта (черги, окремого пускового комплексу): житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації. Розпорядженням від 11.08.2020 № 385 Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація присвоїла новозбудованому багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , поштову адресу: [ADDRESS] . Отже, суд дійшов висновку, що адресою квартир №№ 177 та 178 , майнові права на які набуті подружжям у відповідності з договорами купівлі-продажу майнових прав № 177/А52 від 28.11.2017 та № 178/А52 від 28.11.2017, є буд. [ADDRESS] . Як вбачається з інформаційної довідки № 304550986 з Державного реєстру прав на нерухоме майно, підставою для державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] були, серед іншого: Додаткова угода № 1 від 10.06.2019 до договору купівлі-продажу майнових прав (видавники: ТОВ «Магнус», [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Лотос ЛТД»); Додаткова угода № 2 від 23.10.2020 до договору купівлі-продажу майнових прав (видавники: ТОВ «Магнус», [PERSON] та ТОВ «Лотос ЛТД»); акт від 29.10.2020 б/н приймання-передачі квартири (видавники: ТОВ «Магнус», [PERSON] та ТОВ «Лотос ЛТД»); довідка від 29.10.2020 № 100 про оплату (видавник: ТОВ «Магнус»). Як вбачається з інформаційної довідки № 304552808 з Державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що підставою для державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] були, серед іншого: Додаткова угода № 1 від 05.12.2017 до договору купівлі-продажу майнових прав (видавники: ТОВ «Магнус», [PERSON] та ТОВ «Лотос ЛТД»); Додаткова угода № 2 від 10.06.2019 до договору купівлі-продажу майнових прав (видавники: ТОВ «Магнус», [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Лотос ЛТД»); Додаткова угода № 3 від 23.10.2020 до договору купівлі-продажу майнових прав (видавники: ТОВ «Магнус», [PERSON] та ТОВ «Лотос ЛТД»); акт б/н від 29.10.2020 приймання-передачі квартири (видавники: ТОВ «Магнус», [PERSON] та ТОВ «Лотос ЛТД»); довідка від 29.10.2020 № 103 про оплату (видавник: ТОВ «Магнус»). За таких обставин, суд дійшов висновку, що після укладення договору купівлі-продажу майнових прав № 177/А52 та договору купівлі-продажу майнових прав № 178/А52, відповідачем було укладено додаткові угоди, стороною яких виступає, [PERSON] , предметом яких було відступлення останньому майнових прав на квартири та в подальшому, після реєстрації права власності на нерухоме майно (вказані квартири) за [PERSON] [INFO] , останнім було подаровано квартири відповідачу за договорами дарування від 27.05.2021. Суд, звертає увагу, що сторонами не додано до матеріалів справи докази нотаріально посвідченої згоди позивача на відчуження [PERSON] спірних квартир, які є спільною власністю подружжя. У зв`язку із вищевикладеним, суд відхиляє доводи відповідача про те, що спірні квартири перебувають у його приватній власності на підставі договорів дарування та не відносяться до спільної приватної власності подружжя. Крім того, суд відхиляє доводи позивачки про те, що грошові кошти в сумі 280000,00 грн., що еквівалентно 10000,00 доларів США та 12000,00 доларів США, передані [PERSON] . [PERSON] є дарунком, та особистою приватною власністю останньої, на яку не розповсюджується правовий режим спільної сумісної власності, у зв`язку із чим, частка у спірних квартирах на суму 616000,00 грн. є особистою приватною власністю [PERSON] , яка має бути їй відшкодована, з огляду на те, що в судовому засіданні було встановлено, що договір між [PERSON] та [PERSON] , у вигляді боргової розписки, не містить ознак договору дарування та не засвідчений нотаріально, відповідно до чинного, на момент його укладання, законодавства України, а тому дані кошти не можуть бути визнані особистим майном позивача. Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу, що відповідач не був присутнім при передачі грошових коштів, та те, що позивачем не доведено, що передані кошти були використані в рахунок оплати майнових прав на спірне нерухоме майно і частка позивача у спільної приватної власності подружжя підлягає збільшенню. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України Кравченка С. №СЕ-19/111-23/43082-ОБ від 28.08.2023, встановлено, що: 1. Ринкова вартість об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253015780000, станом на дату надання висновку експертом становить 7291968,00 грн. 2. Ринкова вартість об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2253049780000, станом на дату надання висновку експертом становить 11985814,00 грн. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що відповідач не заперечував щодо вартості спірного нерухомого майна встановленого на підставі проведеної експертизи. За час перебування в шлюбі [PERSON] в інтересах сім`ї було набуто цінні папери - прості іменні акції АТ «Азоттон» (ідентифікаційний код юридичної особи: 13970622; РІВНЕ-17, м. Рівне, Рівненська обл., 33017) на загальну суму 16650,00 грн, а саме: 1. прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 3 500,00 грн згідно з договором від 03.06.2011 № 27-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375); 2. прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 4 000,00 грн згідно з договором від 03.06.2011 № 28-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375); 3. прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 6 500,00 грн згідно з договором від 11.07.2011 № 30-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375); 4. прості іменні акції АТ «Азоттон» на суму 2 650,00 грн згідно з договором від 12.07.2011 № 31-Б/Б-26 купівлі-продажу цінних паперів (код ISIN ЦП: UA 4000109375). Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статі 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст. 368 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст. 70 СК України). При цьому, право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об`єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов`язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.02.2022 у справі № 642/8107/14-ц зазначила, що «…за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності. …До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб.». За ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з ч.ч. 1-2 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 12.01.2022 у справі № 344/12729/17 зазначено, що у випадку оспорювання чи невизнання за інвестором, який виконав умови договору інвестування, первісного права власності на новостворений об`єкт інвестування, введений в експлуатацію, ефективним способом захисту такого права є визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. У відповідності з ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. За п. 25 Постанови Пленуму, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15 зазначила, що поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). У постанові від 03.08.2022 у справі № 756/13997/15 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду вказав, що, оскільки майно подружжя складається, як правило, з різних за призначенням та вартістю речей, розподіл здійснюється таким чином, щоб в остаточному підсумку кожен одержав у натурі таку кількість речей, вартість яких була б тотожна величині частки дружини та чоловіка. У випадку, коли такої натуральної точності досягти неможливо, виходом із ситуації є доплата одному з подружжя грошової компенсації. У постанові від 09.02.2022 у справі № 521/1963/19 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зауважив, що правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 зазначила, що згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом частини другої статті 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі. З аналізу зазначених вище положень СК України, а також ураховуючи позиції Верховного Суду, можна зробити висновок, що при поділі спільного сумісного майна подружжя, один з подружжя (у випадку згоди) наділений правом на отримання грошової компенсації за свою частку у такому майні. За ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19 зазначила, що «...у разі якщо сторона договору або інша особа (зацікавлена особа) хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції... Велика Палата Верховного Суду вказує, що не є ефективним способом захисту позов пре визнання договору недійсним у разі, якщо особа має на меті отримати лише еквівалент вартості своєї частки у спільному майні, оскільки такий спосіб захисту не захищає та не відновлює в результаті її порушене право в той спосіб, який вона обрала». Таким чином, оскільки [PERSON] має на меті отримати грошову компенсацію вартості частки майна, а не повернути частку, визнання згаданих договорів дарування недійсними не є ефективним способом захисту, відповідно остання й не заявляла таких вимог. Суд, встановивши, що сторони придбали спірне нерухоме майно, під час перебування у зареєстрованому шлюбі і, що відповідач розпорядився зазначеним спільним майном подружжя на власний розсуд без повідомлення та письмової згоди [PERSON] , суд дійшов висновку, що в такому випадку позивач має право на грошову компенсацію половини вартості спірного нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 194 ЦК України, цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. Цінні папери за формою випуску (видачі) можуть бути на пред`явника, іменні або ордерні. Права на цінний папір та права за цінним папером, що існують у паперовій формі, належать: 1. пред`явникові цінного папера (цінний папір на пред`явника); 2. особі, зазначеній у цінному папері (іменний цінний папір); 3. особі, зазначеній у цінному папері, яка може сама реалізувати такі права або призначити своїм наказом іншу уповноважену особу (ордерний цінний папір) (ч. 2 ст. 197 ЦК України). Згідно з ч. 7 ст. 8 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», в Україні у цивільному обороті можуть бути такі групи цінних паперів, серед іншого, пайові цінні папери - цінні папери, що посвідчують участь власника таких цінних паперів (інвестора) у статутному капіталі та/або активах емітента (у тому числі активах, що знаходяться в управлінні емітента) та надають їх власнику (інвестору) право на отримання частини прибутку (доходу), зокрема у вигляді дивідендів, та інші права, встановлені законодавством, а також проспектом або рішенням про емісію, а для цінних паперів інститутів спільного інвестування - проспектом (рішенням про емісію) інституту спільного інвестування. До пайових цінних паперів належать, зокрема, акції. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», акція - це іменний цінний папір, що посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України, цим Законом та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. Акція є неподільною. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, висловленим у постанові від 31.08.2023 у справі № 686/9818/22, «вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи». Це узгоджується також із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.01.2023 у справі № 754/3132/16-ц. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання право спільної сумісної власностіспірних квартир та виділення у власність [PERSON] спільне сумісне майно, а саме спірні квартири, стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] 9638891,00 грн. у рахунок компенсації вартості майна за 1/2 частин у праві спільної сумісної власності. Крім того, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] 8325,00 грн. у рахунок компенсації вартості майна за 1/2 частин від загальної вартості простих іменних акцій АТ «Азоттон», яка складає 16650,00 грн. Також, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині про визнання спільною сумісною власністю будівельних матеріалів та компенсація [PERSON] вартості 3/4 частки вказаного майна, а також про визнання спільною сумісною власністю побутових приладів, меблів та іншого, а також компенсація [PERSON] вартості 3/4 частки вказаного майна, з огляду на те, що позивачем не було використано право на проведення експертизи та/або оцінки вказаного майна для визначення дійсної його вартості на час розгляду справи, а також до суду не надано доказів, які свідчать про використання даного майна за адресою: [ADDRESS] , як спільного майна подружжя, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставини викладені у позовній заяві, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Суд відхиляє доводи відповідача про застосування строків позовної давності з огляду на дію карантину у наступний період. Так, Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 згідно із яким: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» установлено карантин на усій території України з 12.03.2020. Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу, що донька, від спільного шлюбу сторін, проживає разом з позивачем, та син, від спільного шлюбу сторін, проживає разом з відповідачем, а тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави для збільшення позивачу до 3/4 частки у спільній сумісній приватній власності подружжя. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що для забезпечення належного рівня матеріального утримання малолітньої доньки, [PERSON] має право звернутись до суду із позовної заявою про стягнення аліментів та з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що на час розгляду справи утримання позивачем доньки потребує додаткових витрат, які можуть бути задоволені виключно шляхом збільшення розміру частки позивача у спільному сумісному майні подружжя. Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial