Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

У березні\~2023\~року позивач звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу\~ЖБК «Інгул»про зняття обтяження\~у вигляді\~заборони на\~нерухоме майно\~-\~квартири [ADDRESS] шляхом\~державної реєстрації\~припинення обтяжень,\~зареєстрованих в\~Єдиному реєстрі\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна у\~вигляді заборони\~на нерухоме\~майно -\~квартири [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~обтяження \~7252857,\~зареєстроване 26.05.2008\~10:47:54\~за №7252857,\~реєстратором:\~Державний нотаріальний\~архів в\~Кіровоградській області,\~підстава обтяження\~ повідомлення\~б/н, 12.08.1993, Об`єднання «Інгул» м. Кіровоград, архівний запис 427-4, стр. 104, заявник Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до інформації з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу належить 1/2частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.02.2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нестеренко С.А. Інша 1/2 частка вказаної квартири належить брату позивача, [PERSON] . Вказує, що з невідомих причин наявна відмітка про накладення нотаріальними органами заборони на відчуження квартири до повного погашення її вартості. Однак, згідно акту передачі квартири від 14.07.1993 року батьком позивача здійснено повну оплату вартості квартири. Наявність обтяження є перешкодою для вільного користування та розпорядження спадковим нерухомим майном, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2023 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. За клопотанням\~представника позивача\~ухвалами суду\~від 18.05.2023\~року залучено\~до участі\~в справі\~як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] , витребувано від приватного нотаріуса Нестеренко С.А. належним чином завірену копію спадкової справи. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. 06.07.2024 року від приватного нотаріуса Нестеренко С.А. судом отримано витребувану копію спадкової справи. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача на адресу суду направила заяву, якою просила провести розгляд справи без їх участі, вимоги підтримала, просила задовольнити, судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~на стороні\~позивача \~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Судом з`ясовано,\~що згідно\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна зареєстрована\~26.05.2008\~10:47:54\~за №7252857,\~реєстратором:\~Державний нотаріальний\~архів в\~Кіровоградській області\~заборона на\~нерухоме майно\~-\~квартиру [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~обтяження \~7252857,\~підстава обтяження\~ повідомлення\~б/н, 12.08.1993, Об`єднання «Інгул» м. Кіровоград, архівний запис 427-4, стр. 104, заявник Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора. Як вбачається із договору купівлі-продажу квартири від 12.07.1993 року Кіровоградське акціонерне будівельне об`єднання «Інгул» продало, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] , вартість квартири становила 1 764 543 крб., право власності на неї переходить до покупця після, в тому числі, кінцевої виплати вартості квартири. Доказом повного погашення боргу за вище вказану квартиру є акт передачі від 14.07.1993 року. Згідно архівної довідки ОКП «КООБТІ» від 03.12.2020 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] відповідно до акту передачі від 14.07.1993 року. Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області в довідці від 19.12. 2022 року № 667/01 -17 повідомляє, що відповідно до алфавітної книги обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна по адресах: 1950 по 1994 роки Другої кіровоградської державної нотаріальної конторі міститься запис № 27 « [ADDRESS] [PERSON] АСО «Ингул» від 12.07.1993 р., та реєстру Третьої кіровоградської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон (арештів) з 1974 - 1996 роки міститься запис за 1993 рік « [ADDRESS] ». Відмітки про вилучення обтяження відсутні. [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до інформації з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] належить 1/2частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , виданого 12.02.2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нестеренко С.А. Інша 1/2 частка вказаної квартири належить брату позивача, [PERSON] . Відповідно до вимог статті 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до вимог ст.41\~Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимог ст.312 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно вимог ст.391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, заборона відчуження майна, яке належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу порушує права та законні інтереси позивача як власника, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності не вбачається підстав для накладення заборони відчуження майна, яке належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу, вимога позивача не порушує нічиїх прав та обов`язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Outcome: approved