Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 31 жовтня 2015 зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №620. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з Відповідачем не складається, причиною є відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння між ними. Крім того зазначає, що з квітня 2023 року проживають окремо, не підтримують відносини, не ведуть спільне господарство та не спілкуються. У зв`язку з викладеним, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить шлюб між сторонами розірвати. 04.12.2023 і 12.02.2024 позивачка подала заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, примирення вважає неможливим. Відповідач, будучи повідомленим про дату та час судових засідань, в тому числі розміщенням судових повісток на сайті судової влади України тричі, в судове засідання не з`явився та не повідомив причини неявки. Від нього не надійшло клопотання про перенесення слухання справи, відзив на позовну заяву не надав суду, а тому вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. З урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.10.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №620. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов [PERSON] задоволенню, так як сторони однією сім`єю не проживають з 2023 року, спільне господарство не ведуть, не підтримують жодних стосунків, втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved