Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

У серпні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, 3-ті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лавриненко Оксана Іванівна, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебували у законному шлюбі з 19 вересня 1986 року. Під час шлюбу набуто майно , в тому числі, квартира [ADDRESS] . Майно належало подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності. [INFO] [PERSON] помер. За місцем знаходження спадкового майна, приватним нотаріусом КМНО Лавриненко Оксаною Іванівною відкрито спадкову справу. 20 жовтня 2020 року [PERSON] подано заяву про вступ у спадщину. Після спливання в квітні 2021 року 6-місячного строку на подання заяв про вступ у спадщину, приватним нотаріусом КМНО Лавриненко Оксаною Іванівною встановлено і повідомлено [PERSON] наступне: 1.Допущених до прийняття спадщини дві особи: вона і [PERSON] , який є сином чоловіка. Інший син, що проживав окремо, відмовився від спадщини і заяву не подавав. 2.Померлий [PERSON] заповів все своє майно своєму синові - [PERSON] . 3.Визначений перелік спільного майна подружжя та частки кожного із спадкоємців. 29 вересня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Лавриненко Оксаною Іванівною видано документи про право спадщини [PERSON] на банківські вклади та земельну ділянку. Позивач зазначає, що неодноразово заявляла приватному нотаріусу КМНО Лавриненко Оксаною Іванівною про те, що вона не має оригіналів документів, що підтверджують право спільної сумісної власності подружжя на квартири [ADDRESS] , оскільки вони видавались на ім`я чоловіка - [PERSON] . Встановити місцезнаходження цих документів після смерті не вдалось. Проте, не зважаючи на всі пояснення, приватним нотаріусом КМНО Лавриненко Оксаною Іванівною винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку цієї квартири у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на це спадкове майно. Позивач вважає, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, оскільки правовстановлюючі документи на неї відсутні. Право позивача, як спадкоємця [PERSON] , може бути захищене виключно шляхом визнання цього права в судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2022 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лавриненко Оксани Іванівни матеріали спадкової справи №23/2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 30.06.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, поданий представником, Скляр К.В . Відповідач посилаючись на вимоги ст. 392, 1218, 1220 ЦК України, просив на підставі поданих доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. 24.10.2023 на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2022 надійшли від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лавриненко Оксани Іванівни матеріали спадкової справи №23/2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . В подальшому, в судовому засідані, що призначене на 29.01.2024 представник позивача, [PERSON] , підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Третя особа, [PERSON] , надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися в судове засідання. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у законному шлюбі з 19 вересня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , та внесений актовий запис № 16593. 20 жовтня 2020 року була відкрита спадкова справа № 23\\2020, внесена до Спадкового реєстру за № 66599494. В даній спадковій справі зазначено два спадкоємці: 1. Син - [PERSON] - спадкоємець за заповітом; 2. Дружина - [PERSON] - спадкоємець за законом. До майна померлого [PERSON] на день смерті належали: 1. житлова квартира [ADDRESS] ; 2. грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаціями в різних банках; 3. земельна ділянка, площею 0.0595 га , яка розташована за адресою Київська обл., Макарівський район, с.Колонщинське, та має кадастровий номер: 3222782600:05:033:0209. При житті, [PERSON] , 17 травня 2011 року склав заповіт, який посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за № 1355, в якому все своє майно та все що буде належати йому на день смерті заповідав [PERSON] . Оскільки на грошові вклади та земельну ділянку були надані приватному нотаріусу правовстановлюючі документи, тому [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5\\12 частин грошових коштів (вкладів) свідоцтво серія НРК-544574. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). 29 вересня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Лавриненко Оксаною Іванівною на підставі ч.1 ст. 1241 ЦК України видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на 1/6 частку грошових коштів (вкладів) та земельної ділянки, після смерті [INFO] її чоловіка - [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса КМНО Лавриненко Оксани Іванівни від 29.09.2021 № 203/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] її чоловіка - [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на заявлене спадкове майно. Згідно інформаційної довідки КП «Київське міське БТІ» КВ-2021 № 571 від 26.01.2021 на запит приватного нотаріуса КМНО Лавриненко О.І. від 09.12.2020, повідомлено, що згідно даних реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] , на праві власності зареєстрована за: [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.10.1995 Київським обласним ПБК «Київоблагробуд» (розпорядження № 291) та зареєстрованого в бюро 24.11.1995 за реєстрованим № 4495. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1995 № 291 кв. [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . При цьому, судом також встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду від 29.11.2022 по справі № 761/10186/22 позовну заяву [PERSON] до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лавриненко Оксана Іванівна, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування задоволено у повному обсязі. Визнано за [PERSON] право власності на 5\\6 частин квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1260 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Стаття 1241 ЦК України передбачає право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивачка в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved