Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

15 січня 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 30.01.2007 року. Від спільного подружнього проживання з відповідачем мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що на підставі рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.02.2007 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дочка продовжує навчання та є студенткою 1-го курсу денної форми навчання рівня вищої освіти бакалавр Національного університету «Львівська політехніка». Після досягнення дочкою повноліття, відповідач матеріально не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та отримує дохід. Враховуючи викладене, позивачка просить вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 січня 2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання 12 лютого 2024 року сторони не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30.01.2007 року між ними розірвано. Від спільного подружнього проживання сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час досягла повноліття. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. На підставі рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.02.2007 року з відповідача на користь позивачки стягувалися аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дочка сторін [PERSON] навчається на 1-му курсі денної форми навчання рівня вищої освіти бакалавр Національного університету «Львівська політехніка», що підтверджується довідкою навчального закладу від 02 листопада 2023 року № 01852. Термін навчання по 30.06.2027 року. В добровільному порядку відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача, який проживає окремо від доньки, у матеріальному утриманні дитини. Відповідно до\~положень ст. 199 СК України,\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 20\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року (справа № 6/1296-цс15), зазначено, що при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29 січня 2018 року у справі 622/373/16-ц). Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні\~розміру аліментів,\~що підлягають\~до стягнення,\~суд враховує,\~що дочка сторін навчається на денній формі, тому не має можливості працювати та самостійно забезпечувати себе, відтак потребує матеріальної\~допомоги, відповідач є працездатною особою, а також те, що він визнав позов та погодився сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі,\~а тому\~визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки на період її навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд бере до уваги обставини справи та вважає, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, достатнім, не порушуватиме інтереси відповідача та відповідатиме потребам повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дійсно, частина 2\~статті 182 СК України\~визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, визначений ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів, що вираховується у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, застосовується лише у разі стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно ч. 1\~ст. 6 СК України\~правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Дочка сторін [PERSON] досягла повноліття [INFO] , тому положення ч. 2\~ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів на період її навчання не застосовуються. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в силу\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved