Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

В листопаді 2023 року КП «Миколаївкомунтранс» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь заборгованості за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № 2610 від 01.01.010 у розмірі 9\~858,18 грн. та судового збору в розмірі 2\~684,00 грн. В обґрунтування позову зазначило, що 01.01.2010 між КП «Миколаївкомунтранс» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів №\~2610. На момент закінчення строку дії даного договору сторони не заявляли про відмову від договору, у зв`язку з чим він вважається таким, що діє та таким, що є чинним на момент подачі позову. Відповідно до рішення виконкому ММР № 1919 від 24.10.2008, яке було чинним станом на час укладання вищезазначеного договору, тариф за надання послуги з вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору складав 39,80 грн./куб.м. З моменту укладення Договору № 2610 та станом на день подачі позовної заяви, норма утворення ТПВ з розрахунку на одного споживача, який мешкає у будинку індивідуальної забудови (приватному будинку) є незмінною та дорівнює 3,6\~куб.м. на рік з розрахунку на одного мешканця. Оскільки відповідач проживає в житловому будинку індивідуальної забудови, надання послуги з вивезення побутових відходів за Договором № 2610 за адресою його проживання: [ADDRESS] , здійснюється спеціальними автотранспортними засобами за безконтейнерною схемою шляхом ручного завантаження. Станом на 31.01.2022 плата за послуги з вивезення побутових відходів, зокрема, для відповідача, починаючи з 01.06.2020 складає 37,02 грн. з розрахунку на одного мешканця. Кількість осіб, зареєстрованих за адресою відповідача, згідно п. 3.3 Договору № 2610 складає 3 особи. Протягом всього часу дії договору відповідач [PERSON] жодного разу не звертався до позивача з приводу неякісного надання послуг з вивезення побутових відходів, надання їх не в повному обсязі або ненадання взагалі. В порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів та діючого договору, відповідач не здійснював оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим за період з 01.06.2012 по 31.01.2022 утворилася заборгованість у розмірі 9\~858,18 грн. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.11.2023 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 27.12.2023 від представника позивача КП «Миколаївкомунтранс» на адресу суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких представник зазначає, що у позовній заяві було допущено технічну помилку та зазначено, що кількість осіб, яка була зареєстрована за адресою відповідача станом на час укладення договору, складала 3 особи, право на пільги жоден зі споживачів не має. Натомість вірно зазначити, що кількість зареєстрованих споживачів за вищевказаною адресою становить 4 особи, право на пільги мають 4 особи. КП «Миколаївкомунтранс» здійснювало нарахування відповідно до умов договору № 2610 від 01.01.2010 на 4 осіб з урахуванням наявних у споживачів пільг. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.12.2023 суд перейшов від розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача КП «Миколаївкомунтранс» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього 04.12.2023 та 29.01.2024 надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності. Повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.08.2011 №\~909 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів у м. Миколаєві» КП «Миколаївкомунтранс» було визнано виконавцем послуг по вивезенню побутових відходів з території м. Миколаєва (а.с. 18). 01.01.2010 між [PERSON] та КП «Миколаївкомунтранс» укладено договір № 2610 на вивіз твердих побутових відходів, відповідно до якого КП\~«Миколаївкомунтранс» зобов`язується надавати послуги з вивезення побутових відходів, зокрема, за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором (а.с. 25-26). Згідно п. 2.1, 2.2 договору вартість договору визначається, виходячи з річних обсягів вивезення ТПВ, розрахованих згідно норм накопичення 3,6 на одну людину, тарифу, діючого на момент складання договору, а також кількості проживаючих згідно до домової книги; в разі зміни тарифів вартість договору змінюється і оплата замовником отриманих послуг здійснюється по нових тарифах без зміни інших умов договору, нові тарифи будуть висвітлені в засобах масової інформації. Відповідно до п. 4 договору № 006220 від 01.06.2012, розрахунковим періодом є календарний місяць. У відповідності до п. 5.2.1 договору замовник несе відповідальність за несвоєчасну оплату за період, у який здійснюється вивіз ТПВ. Згідно п. 8.1 договору він діє з 01.01.2010 по 31.12.2010і набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим, якщо замовник та виконавець не повідомили один одного про намір його розірвання. Відповідно до п. 9.8 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 12/21 від 19.04.2007, зі змінами та доповненнями, на території міста Миколаєва впроваджено дві схеми збирання та вивезення відходів: контейнерний збір та ручне завантаження. Оскільки відповідач проживає в житловому будинку індивідуальної забудови, надання послуги з вивезення побутових відходів за Договором № 2610, за адресою його проживання: [ADDRESS] , здійснюється спеціальними автотранспортними засобами за безконтейнерною схемою шляхом ручного завантаження. Протягом дії Договору № 2610, розрахунок щомісячної вартості послуги з вивезення твердих побутових відходів на одного мешканця становив: - з 01.06.2012 по 04.05.2014 3,60 куб. м. /рік (норма утворення побутових відходів на одного мешканця на рік, яка затверджена Рішенням ВК ММР від 25.07.2008 № 1562) х 39,80 грн./куб. м. (тариф, встановлений Рішенням № 1919 від 24.10.2008) / 12 міс. = 11,94\~грн./міс.; - з 05.05.2014 по 14.04.2015 14,87 грн./міс.; - з 15.04.2015 по 30.06.2018 18,30 грн./міс.; - з 01.07.2018 по 15.04.2019 30,11 грн./міс.; - з 16.04.2019 по 29.02.2020 33,85 грн./міс.; - з 01.03.2020 по 31.01.2022 37,02 грн./міс. Згідно положень ч. 1 ст. 35-1 ЗУ Про відходи (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. У відповідності до ч. 1 ст. 5 ЗУ Про житлово-комунальні послуги до комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини 1\~статті 901,\~частини\~1\~статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.\~\~Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги. Споживач щомісяця вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього\~Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги). З історії фінансового стану послуг абонента [PERSON] за період з 01.01.2012 по 31.01.2022, [PERSON] має заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів, яка у загальному розмірі 9 858,18 грн. (а.с. 47-53). Оскільки відповідач покладені зобов`язання щодо оплати за надані послуги з вивезення побутових відходів належним чином не виконує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 2 684,00 грн., сплачений при подачі цього позову.

Outcome: approved