Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , в свою чергу його батько [PERSON] є сином [PERSON] . Таким чином, я він є онуком [PERSON] якій за життя належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , територія Фонтанської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 5122786400:02:001:2900, а також садовий будинок за вказаною адресою. [PERSON] померла [INFO] , та після її смерті відкрилась спадщина, у вигляді вищезазначеного майна, яку прийняв батько позивача [PERSON] проте не встиг оформити спадкові права на спадщину оскільки помер - [INFO] . За життя батько [PERSON] 09.08.2017 року склав заповіт, відповідно до якого, заповів усе належні йому майно позивачеві. Звернувшись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чос О.П. із заявою про прийняття спадщини, постановою від 30.06.2023 року позивачеві було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. При цьому, приватний нотаріус керувався тим, що спадкодавцем не надано правовстановлювальних документів на спадкове майно. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не з`явилася, а надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, шляхом направлення судових повісток за адресою його реєстрації. Представник відповідача Визирської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, в якій провив розглядати справу розглядати без його участі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке. Так, з матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області. Згідно до наданої до позовної заяви копії державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №059031, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:2900 яка розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно до дослідженої судом спадкової справи №6/2016 до майна померлої [PERSON] єдиним спадкоємцем який заявив про прийняття спадщини був її син [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини2 21.04.2016 року. При цьому спадкоємець за заповітом [PERSON] заявила про відмову від прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] також встановлено рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2016 року по справі № 504/2406/16-ц За життя [PERSON] - 09.08.2017\~року склав заповіт яким усе майно яке належатиме на момент смерті заповідав [PERSON] , [INFO] , заповіт посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. та зареєстрований в реєстрі за №1098, номер бланку НМЕ №494063. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , що підтверджується дослідженою судом копією спадкової справи 15/2018 року. Згідно спадкової справи [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини, [INFO] після смерті батька [PERSON] . За змістом статті 525\~цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За положеннями ст.ст. 548, 549\~цього Кодексу для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємцем померлої [PERSON] майна був її син [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері, так як протягом шести місяців після відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та фактично вступив в управління та володіння її спадковим майном, але своїх спадкових прав не оформив. Наявність інших спадкоємців згідно до спадкової справи судом не встановлено. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі [PERSON] , будучи спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] за заповітом, у визначений законом шестимісячний строк прийняв спадщину після смерті останнього. Наявність інших спадкоємців судом не встановлено згідно дослідженої судом спадкової справи. Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно земельну частку (пай), що належала померлій [PERSON] спадкоємцем якої був [PERSON] який прийняв спадщину, але своїх спадкових прав не оформив, отримав відмову. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225\~ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved