Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною 23 років. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2005 року. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано відповідно до рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2021 року. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Національному Економіко-правничому фаховому коледжі Запорізького національного Університету». Донька навчається на денній формі навчання. Після отримання повної середньої освіти має намір отримати вищу освіту. Донька не працює, самостійних матеріальних доходів не має. Навчання у закладі є контрактним, плата за навчання освітніх послуг за навчальний рік 2023-2024 складає 15500 грн. Крім того позивач несе додаткові витрати пов`язанні із навчанням доньки: придбання підручників, методичного матеріалу, канцелярських приладів, харчування, проживання, придбання одягу, особистих потреб, тощо. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи, є фізичною особою-підприємцем з 2017 року. Ухвалою від 21.09.2023 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з?явились. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною 23 років. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки і до дати закінчення дитиною навчання. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 03.02.2021 р., на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. [PERSON] [INFO] , наразі є повнолітньою. З 01.09.2020 року навчається в відокремленому структурному підрозділі «Економіко-правовий фаховий коледж Запорізького національного університету», спеціальність «право», освітньо-професійний ступінь «бакалавр». Згідно довідки наданої відокремленим структурним підрозділом «Економіко-правовий фаховий коледж Запорізького національного університету» [PERSON] є студенткою 4-го курсу, освітній ступень фахових молодший бакалавр, спеціальність «право», освітня програма «правознавство», форма навчання денна (дистанційна)/ контрактна, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 рік. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182,200 СК України). Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено судом, батько дитини - [PERSON] не заперечує проти утримання своєї повнолітньої дитини та вважає достатнім визначенням розміру аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дитиною навчання. Законодавством передбачено обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей. Таким чином, виходячи з принципу справедливості та розумності, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, виходячи із встановленого обов`язку обох батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, врахувавши матеріальний стан сторін та потребу дитини в отриманні такої допомоги, та можливість відповідача її надавати, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання повнолітньої дитини в розмірі 1600 грн. щомісячно, що буде, на думку суду, забезпечувати, з врахуванням допомоги, отримуваної від матері, потреби дитини, пов`язані з продовженням нею навчання після досягнення повноліття. Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн.60 коп.

Outcome: partial