Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobаnk» та судові витрати за сплату судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 27.07.2020 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав шляхом накладення цифрового власноручного підпису на екрані власного смартфону у Мобільному додатку анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору, відповідачу було надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] в розмірі до 25000 грн. Відповідач прострочив виконання зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, у зв`язку з чим заборгованість за кредитом стала простроченою, про що банк повідомив відповідача, надіславши повідомлення «пуш». Заборгованість відповідач не погасив, у зв`язку з чим станом на 14.06.2023 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 45652,20 грн., яка складається з тілу кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача. 20.09.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 20.11.2023 року було ухвалено заочне рішення у справі. Ухвалою суду від 14.12.2023 року заочне рішення було скасовано та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначено, що в анкеті відсутні істотні умови кредитного договору, такі як, дані про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування. Також вказує, що позивач не надав належних та достатніх доказів щодо отримання відповідачем 25000 грн., а наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Крім того зазначає, що надані позивачем копії Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в цих документах немає жодного посилання на відповідачку, вони нею не підписані, а також не долучено самого договору на укладення якого підписувалась Анкета-заява. У витязі із "Тарифів Банку" жодних належних доказів про те, що відповідачка отримувала кредит немає. Таким чином,\~факт укладення\~договору між\~AT\~"Універсал\~Банк"\~та [PERSON] \~не підтверджений.\~Крім того,[PERSON] \~в рахунок\~суми погашення\~заборгованості за\~Кредитним договором\~за період\~з 29.01.2021\~року по\~19.10.2022\~року було\~сплачено 55812,06\~грн.\~Вказує,\~що у наданому Розрахунку заборгованості вказало лише вибірково дати операцій по вказаному Кредитному договорі, проте, повного зазначення дат з періоду 27.07.2020 року по 14.06.2023 року не надано, що не дає можливості відслідкувати повністю всі кошти, які були внесені клієнткою, а також, обґрунтованість нарахування заборгованості у вказаному розмірі, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2020 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав шляхом накладення цифрового власноручного підпису на екрані власного смартфону у Мобільному додатку анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору, відповідачу було надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] в розмірі до 25000 грн., що підтверджується копією анкети-заяви від 27.07.2020 року та Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с. 15-46). \~ \~ \~ \~На теперішній час, відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 14.06.2023 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 45652,20 грн., яка складається з тілу кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 13-14). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. «Monobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням\~https://www.monobank.ua/terms. Із матеріалів справи вбачається, що 27.07.2020 року [PERSON] о 17.27 годині підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписанням цього договору, відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, які зрозумілі. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо [PERSON] , зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта останньої, які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді. До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів з додатками у вигляді Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які містять інформацію про їх підписання електронним цифровим підписом обома сторонами договору. Відповідачем не спростовано, що дані Умови не відповідають документам, отриманим нею у мобільному додатку при підписанні Анкети-заяви. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з оплати послуг банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, та повернення кредиту. Крім того, послідовність укладення договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» в рамках проекту monobank передбачає, що без ознайомлення з умовами та тарифами, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що спірний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, та що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Релевантним до обставин встановлених у даній справі є висновок Верховного Суду викладений у постанові від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20 прийнятий за подібних правовідносин, який є обов`язковим до застосування. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд критично ставиться до зазначення відповідачем у відзиві на позов, що позивачем не надано достатньої інформації щодо укладення кредитного договору між сторонами, оскільки 27.07.2020 року відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, тому укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зокрема, вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, відповідач не надав належних та достатніх доказів щодо спростування нарахованої позивачем суми заборгованості за кредитним договором, своїх розрахунків у відзиві на позов відповідач не подав, тому суд приходить до висновку, що сума заборгованості по тілу кредиту підтверджена документально та підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved