Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] 1/3 частину домоволодіння із земельною ділянкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,0631 га, кадастровий номер: 1211000000:03:294:0010, розташована за вказаною адресою, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/6 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,0631 га, кадастровий номер: 1211000000:03:294:0010, що розташована за вказаною адресою, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 07.09.1996 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по теперішній час. Від шлюбу сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 10.09.2010 відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами та земельної ділянки (далі за текстом - Договір), посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В., зареєстрованого в реєстрі №2-970, сторонами у справі за спільні кошти було придбано житловий будинок з господарчими спорудами та земельна ділянка, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . За умовами Договору та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ДОР «Криворізького бюро технічної інвентаризації» від 23.09.2010 №27426435 майно придбане подружжям документально оформлено наступним чином: 1/3 (одна третя) частина будинку належить дружині позивача - [PERSON] , 1/3 (одна третя) частина будинку належить сину подружжя - [PERSON] , 1/3 частина будинку належить сину - [PERSON] . На даний час сторони мешкають разом, але не підтримують фактичних шлюбних відносин. У позасудовому порядку вирішити спірне питання немає можливості, оскільки спільної мови сторони у справі з даного приводу знайти не можуть, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом для забезпечення охорони своїх інтересів. Ухвалою суду від 27.03.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.07.2023 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Його представник адвокат Павленко В.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомила причини неявки, відзиву не подала. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 07 вересня 1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від шлюбу мають двох повнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8 копія свідоцтва про народження, а.с. 9, 10 копія паспорту). 10 вересня 2010 року за Договором купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами та земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , придбали житловий будинок з господарськими побудовами, загальною площею\~44,5\~кв.м.,\~житловою площею\~22,5\~кв.м., частка кожного 1/3, та земельну ділянку, площею 0,0631 га, за адресою по [ADDRESS] (а.с. 11-13 копія договору, а.с. 14 копія витягу, а.с. 15-18 копія технічного паспорту, а.с. 19-21 копія витягу з Державного земельного кадастру, а.с. 22, 23 копія державного акту на право власності на земельну ділянку). У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно п. 23 Постанову Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21.12.2007\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.\~325\~ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№11 від 21.12.2007, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами ст. ст. 69-72 СК України. Відповідно п. 23 зазначеної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ст. 82 ч. 1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, судом достовірно встановлено, що сторони визнають Договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами та земельної ділянки, який був укладений відповідачем та її з позивачем синами 10 вересня 2010 року, відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , придбали житловий будинок з господарськими побудовами, загальною площею\~44,5\~кв.м.,\~житловою площею\~22,5\~кв.м., частка кожного 1/3, та земельну ділянку, площею 0,0631 га, за адресою по [ADDRESS] . Також судом достовірно встановлено, що спірні житловий будинок з господарськими побудовами та земельна ділянка були придбані за час перебування сторін у справі у зареєстрованому шлюбі та на спільні сумісні грошові кошти. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що належними та допустимими доказами, які були надані позивачем, встановлено, що спірна 1/3 частка житлового будинку з господарськими побудовами та спірна 1/3 частка земельної ділянки, розташовані за адресою по [ADDRESS] , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] . Та не доведено відповідачем зворотне. Щодо визначення часток у спільній сумісній власності подружжя, суд вважає, що частки подружжя у спірному нерухомому майні мають бути відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України рівними. Наявність обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірних часток житлового будинку з господарськими побудовами та земельної ділянки, ані позивачем, ані відповідачем не доведено. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити та виходячи з приписів ст. 11 ЦПК України, відповідно до\~принципу пропорційності,\~особливості предмета\~спору, визнати\~спільною сумісною\~власністю подружжя\~ [PERSON] та\~визнати за\~позивачем та\~відповідачем,\~кожним окремо,\~право власності\~на 1/6\~частку житлового будинку з господарськими побудовами та земельної ділянки. Позивач просить віднести судові витрати за його рахунок.

Outcome: approved