Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

У жовтні 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Позов обґрунтовано тим, що з 15.01.2014 сторони перебувають у шлюбі. В шлюбі у подружжя народилось двоє дітей син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, протягом останніх років відносини між сторонами погіршились, в результаті чого зникло взаєморозуміння. Позивачка з відповідачем мають різні погляди на життя, різні інтереси, втратили почуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Ухвалою від 06.11.2023 суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судові засідання, які були призначені на 27.11.2023, 13.12.2023 та 25.01.2024 відповідач тричі поспіль не з`явився. Про дату та час проведення розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток засобом поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням на його зареєстровану адресу місця проживання: [ADDRESS] (відповідь Департаменту з питань реєстрації КМДА) (а.с. №19). На адресу суду повернулись конверти адресовані відповідачу із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 2 ч. 7 с. 121 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст 121 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 11.12.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було судом задоволено; відкладено судовий розгляд справи на 25.01.2024, про що сторін та представника відповідача повідомлено належним чином. 25.01.2024 від позивачки до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Не наполягала на стягненні судового збору з відповідача. Повідомила, що строк на примирення сторонам не потрібен, та просила розгляд справ проводити за її відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами. 25.01.2024 в судове засідання відповідач та його представник не з`явилися. 25.01.2024 від представника відповідача адвоката Повразюка Р.В. до суду повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Документ сформовано в системі "Електронний суд". Зваживши доводи клопотання представника відповідача, суд відмовляє у його задоволенні, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу. Представник відповідача адвокат Повразюк Р.В. просить відкласти розгляд справи у зв`язку з хворобою, однак на обґрунтування клопотання не долучає жодних доказів для підтвердження даної обставини. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 240 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому, надаючи до суду клопотання про відкладення судового засідання, представник відповідача не навів достатнього обґрунтування неможливості участі безпосередньо відповідача у судовому засіданні. Судом також зауважено, що на даний час в Дарницькому районному суді м. Києва працює система Електронний суд за допомогою якої учасники судового процесу можуть реалізувати права, визначені статтею 43 Цивільного процесуального кодексу України, та подавати в електронному виді до суду процесуальні документи, пов`язані із розглядом справи у суді (як-то заяви по суті справи). З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а їх неявка не призводить до неможливості вирішення спору по суті. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15.01.2014 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 19. Під час перебування в шлюбі у подружжя народилось двоє дітей син - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане 11.09.2018 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2462 та донька - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане 08.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2028. Відповідно до частини першоїстатті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями21,24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першоюстатті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другоїстатті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другоюстатті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені і на цей час шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Оскільки заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, отже, наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другоюстатті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3статті 115 Сімейного кодексу України). З огляду на те, що позивачка просила не стягувати судові витрати з відповідача у разі задоволення позову, враховуючи принцип диспозитивності, встановленийстаттею 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачкою під час розгляду справи.

Outcome: approved