Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

14 листопада 2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, в якій позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 29836,53 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 лютого 2021 року на автодорозі М-29 Харків-Красноград-Перещепине-/М-18/, 66 км, 750 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «VOLKSWAGEN POLO» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Красногвардійського районного суду Харківської області від 24 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 626/256/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постановою Красногвардійського районного суду Харківської області від 24 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 626/255/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту № 021198/4605/0000049 від 05 жовтня 2020 року, який було укладено між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] (далі страхувальник). Згідно з вказаним договором застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак [NUMBER] . Власник пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» звернувся до ПрАТ «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було сплачено на рахунок СТО ТОВ «Автодом Харків» в розмірі 141268,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 203725 від 25 лютого 2021 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту № 202672200, який було укладено між ПрАТ «УТСК» та власником автомобіля «VOLKSWAGEN POLO» державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі страхувальник). Згідно з вказаним договором застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак [NUMBER] . У зв`язку з цим ПРАТ «УТСК» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПРАТ «СК «УНІКА» в розмірі 40797,65 грн.. Оскільки відповідач повинен сплатити ПрАТ «СК «Уніка» різницю між фактичним розміром шкоди, яка була заподіяна внаслідок дій винуватця ДТП та сумою, що підлягає сплаті ПрАТ «СК «УНІКА», позивач просить стягнути з відповідача 29836,53 грн. (56673,06 грн. (сума фізичного зносу автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» державний номер [NUMBER] + 1500 грн (франшиза по полісу №202672200) : 50% (обопільна вина учасників ДТП) та 2 684 грн. судового збору. Відповідачем відзив на позво не поданий. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодженням позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши підстави позову, матеріали справи в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 05 жовтня 2020 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] - власником автомобіля марки WOLKSVAGEN CADDY, державний номерний знак [NUMBER] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 021198/4605/0000049, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, зокрема, транспортним засобом марки WOLKSVAGEN CADDY, державний номерний знак [NUMBER] . Сторонами узгоджена страхова сума в розмірі 287148 грн, франшиза 5% (а.с.6-7, 20). 01 лютого 2021 року на автодорозі М-29 Харків-Красноград-Перещепине-/М-18/, 66 км, 750 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «VOLKSWAGEN POLO» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Красногвардійського районного суду Харківської області від 24 лютого 2021 року у справі № 626/255/21, окрім іншого, визнано [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Судом установлено, що 01 лютого 2021 року, о 13 годині 10 хвилин на 66 км. а/д Харків-Красноград-Перещепино, [PERSON] , керуючи транспортним засобом WOLKSVAGEN CADDY, державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем WOLKSVAGEN POLO, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 8.7, 12.1 ПДР України. Постанова набрала законної сили 09 березня 2021 року (а.с. 4). Постановою Красногвардійського районного суду Харківської області від 24 лютого 2021 року у справі № 626/256/21, окрім іншого, визнано [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Судом установлено, що 01 лютого 2021 року, о 13 годині 10 хвилин на 66 км. а/д Харків-Красноград-Перещепино, [PERSON] , керуючи транспортним засобом WOLKSVAGEN POLO, державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем WOLKSVAGEN CADDY, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 8.7, 13.1, 12.1 ПДР України. Постанова набрала законної сили 09 березня 2021 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 03 лютого 2021 року власник транспортного засобу WOLKSVAGEN CADDY, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача з заявою № 00402148 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 021198/4605/0000049 (а.с.21). З метою встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу марки WOLKSVAGEN CADDY, державний номерний знак [NUMBER] , ПрАТ «СК «УНІКА» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено акт № 00402148 огляду транспортного засобу (дефективна відомість) від 08 лютого 2021 року, згідно якої вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу складає 141268,36 грн (а.с.22-23, 24-25). Як убачається зі страхового акту № 00402148 від 24 лютого 2021 року, страховиком ПрАТ «СК «УНІКА» виплачено страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування за договором страхування від 05 жовтня 2020 року № 021198/4605/0000049 у розмірі 141268,36 грн, шляхом безготівкового перерахування на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 203725 від 25 лютого 2021 року (а.с.27). З матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки та моделі WOLKSVAGEN POLO, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , застрахована у ПрАТ «УТСК», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202672200 (а.с.28). ПрАТ «УТСК» здійснило відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» у розмірі 40797,65 грн, згідно з платіжним дорученням № 45331 від 28.12.2021 року, № 45397 від 30.12.2021 року, № 45371 від 29.12.2021 року, № 45129 від 21.12.2021 року, №45225 від 23.12.2021 року, № 45175 від 22.12.2021 року, №45269 від 24.12.2021 року, №45557 від 06.01.2022 року, №45622 від 10.01.2022 року, №45440 від 04.01.2022 року, №45494 від 05.01.2022 року. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Згідно зі ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25 грудня 2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Отже, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації. Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року N 1961-IV (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №14-176цс18 (справа N 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Згідно зі ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до п. 36.3 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом проділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Таким чином, оскільки позивачу виплачено страховиком завдавача шкоди частину суми сплаченого потерпілій особі суми страхового відшкодування в розмірі 40797,65 грн та не відшкодовано суму в розмірі 58173,06 грн, яка складається з: 56673,06 грн. (сума фізичного зносу автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» державний номер [NUMBER] ; 1500 грн (франшиза по полісу №202672200), враховуючи обопільність вини учасників ДТП відповідач, як особа, яка завдала шкоди повинна відшкодувати позивачу 50% вартості суми фізичного зносу автомобіля. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved