Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

13.12.2023 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19 червня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №899. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у шлюбі у них народилась [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалась, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться.Просить розірвати шлюб.Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою від 15.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 31.01.2024 суд вирішив проводити заочний розгляд справи. Позивач в судове засідання не прибула, однак в поданому до суду позові зазначила, що просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, причин неприбуття суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомо- гою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розгля- нути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, такий між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19 червня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №899 /арк.спр.5/. У шлюбі у них народилась [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, копія якого містяться в матеріалах справи /арк.спр.9/. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У судовому засіданні суд установив, що сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитини, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище [PERSON] . На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved