Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , який діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовною заявою, яку уточнив 05.12.2022 (т.3 а.с.131-133), та просить провести розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнавши за відповідачем [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 341\~450грн.. Визнати за позивачем [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] вартістю140\~104грн.. Визнати за позивачем [PERSON] , право власності на автомобіль марки OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER] , вартістю 175715,35 грн.. Визнати за позивачем [PERSON] право власності на гараж, розташований у гаражно будівельному кооперативі «Авангард» під №167, блок № [NUMBER] розміром 24,9 кв.м., у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, вартістю 89\~520грн.. Стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості майна у розмірі 31944,68грн., а також судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що він з відповідачкою [PERSON] з 27.11.1993 перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого ними нажите вищеперелічене спільне майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, яке позивач просить поділити, визначивши обсяг спільного майна подружжя, з дотриманням принципів рівності часток у спільному майні подружжя. Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2020 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спощеногго позовного провадження 22.12.2020 представник відповідача, адвокат Швець М.В, яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася в суд із зустрічним позовом (т.1 а.с.55-56), який було уточнено 15.01.2021 та 05.12.2022 (т.2 а.с.11-49, 50-60, т.3 а.с.116-118), в якому просить поділити спільне майна подружжя, виділивши [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] , вартістю 341\~450грн. Визнати за [PERSON] право власності на частки однокімнатної квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на частку однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 34кв.м., житловою площею 17,2кв.м.. Визнати за [PERSON] право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі блок, № [NUMBER] , гараж № [NUMBER] . Визнати за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі, блок № [NUMBER] , гараж № [NUMBER] , розміром 4,30 х 5,80м, загальною площею 24,9кв.м.. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER] , вартістю 203216 грн.. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , суму компенсації частини вартості автомобіля в розмірі 152412грн., а також судові витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 19.03.2019 року було розірвано. Фактично шлюбні відносини були припинені у 2016 році, про що зазначено у цьому рішенні. За час перебування в шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які як і вона є інвалідами з дитинства (обмеження функції ходи). На сьогоднішній день діти зареєстровані і мешкають разом з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні. За час перебування у шлюбі було нажито як особисте майно так і спільне майно подружжя у вигляді рухомого та нерухомого майна, яке позивачка просить поділити, встановивши право особистої приватної власності, та визначити обсяг іншого спільного майна подружжя. Враховуючи вищенаведене, з урахуванням інтересів дітей, які залишені проживати з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні, просить суд задовольнити даний позов та відступити від засади рівності часток подружжя. 22.12.2020 в суд надійшов відзив на первісну позовну заяву (том1 а.с.142-174), в якому відповідач позовні вимог визнає частково, оскільки двокімнатна квартира [ADDRESS] є її особитою власністю, так як була нею придбана за власні кошти, які були отримані від продажу належної їй частки у домоволодінні в той же день, коли була придбана спірна квартира, тобто фактично відбувся договір міни. Також, погоджується на визнання права власності за позивачем на квартиру [ADDRESS] лише в 1/4 її частки, тому як вона є інвалідом третьої групи з 2014 року по хворобі, внаслідок якої порушені функції ходи, тому є непрацездатною. Спільні діти також визнані інвалідами з дитинства з тим самим діагнозом хвороби. Позивач з 2016 року, після припинення шлюбних відносин, матеріальної допомоги не надавав, хоча як відповідач так і діти потребують постійного лікування. Позивач аліменти сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім цього, позивач у 2019 році неодноразово вчиняв домашнє насильство у сім`ї, по відношенню до неї та сина, що було зафіксовано в поліції. З цих самих підтав просить також визнати за позивачем право власності в частки на спірний гараж та автомобіль, компенсувавши частки вартості автомобіля, яка складає 203\~216,00грн.. Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2020 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву, об`єднано її в одне провадження з основним позовом, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі. 14.01.2021 в суд надійшла заява про забезпечення зустрічного позову (том 1 а.с.161-166). Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2021 заяву представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвоката Швець М.В. про забезпечення позову задоволено частково, встановлено заборону відчуження гаража. 18.02.2021 в суд надійшов відзив на зустрічний позов, а також відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] (т.2 а.с.61-107), який не погоджуючись з доводами відповідача, щодо придбання спірної двокімнатної кварти за особисті кошти [PERSON] , зазначив, що частка [PERSON] від продажу домовоління, яке перебувало у спільній власності її родини, є значно меншою та у грошовому вимірі на той час складала 4\~800\~000 крб., тоді як вартість спірної квартири складає 112 000\~000крб.. Також [PERSON] з 27.04.2018 по 21.01.2020 перераховув кошти на банківський рахунок [PERSON] на загальну суму 54\~954,52грн., при цьому заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2021 року становила 1917грн., яку було погашено 12.02.2021, та відсутня заборгованість за виконавчим провадженням №64053389 у період з 15.11.2019 по 24.01.2020, оскільки [PERSON] 08.02.2021 було одноразово сплачено 10\~000грн., що вказує на належне виконання батьківського обов`язку [PERSON] в цілому, тому заявлена вимога в частині відступу від рівності часток у майні подружжя є безпідставною. 18.02.2021 та 03.08.2021 представником позивача подано клопотання про виклик свідків, які однакові за своїм змістом (том2 а.с.108,109), та задоволені головуючим в підготовчому засіданні 03.08.2021. 30.03.2021 в суд надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом від представника [PERSON] , яка не погоджуючись з доводами представника відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , наполягає на визнанні особистою приватною власністю [PERSON] квартири [ADDRESS] , тому як спірна квартира була придбана за грошові кошти отримані від продажу належної [PERSON] та її родичам нерухомості, тому ділення часток у спільній сумісній власності [PERSON] та її родичів є припущенням представника відповідача. Також заперечує проти висунутих аргументів щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей (том 2 а.с.127-171). 01.07.2021 представником відповідача подано заяву про приєднання доказів (відеозапису) том 2 а.с.112-115, яка задоволена головуючим в підготовчому засіданні 03.08.2021. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів. 17.09.2021 до матеріалів справи приєднано відповідь на відзив за зустрічним позовом від 30.03.2021. Клопотання представника [PERSON] про призначення експертизи від 12.02.2021, а також заяву про приєднання доказів, витрат на правничу допомогу, приєднано до матеріалів справи в підготовчому засіданні 17.09.2021, задоволено клопотання представника [PERSON] про виклик свідків від 17.09.2021. Також головуючим відмовлено у задоволенні клопотання представника [PERSON] про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання поставлені у первинній позовній заяві (том2 а.с.179-188). 09.12.2021 та 16.02.2022 надійшло клопотання представника [PERSON] про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалами Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року по вказаній цивільній справі було зупинено провадження, у зв`язку з призначенням по справі судової оціночно-будівельної експертизи та автотоварознавчої експертизи. 11.08.2022 на адресу суда надійшов висновок експерта по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості №Д15/07/22 від 29.07.2022 по цивільній справі №215/5316/20 (том 3 а.с.23-49). 09.09.2022 року на адресу суда надійшов висновок експерта з питань судової оціночно-будівельної експертизи по визначенню ринкової вартості гаражу №39-22 від 08.09.2022 по цивільній справі №215/5316/20 (том 3 а.с.54-82). Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2022 поновлено провадження у цивільній справі, призначено підготовчий розгляд. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 17.04.2023 представником позивача подано клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду (том 3 а.с. 178-179), у задоволенні якого ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2023 відмовлено. 24.08.2023 представником відповідача суду подано заяву про встановлення розміру судових витрат (том 3 а.с.208-224). А також суду надано копію свідоцтва про шлюб, так як відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Представник позивача за первісним позовом в залі судового засідання наполягав на заявлених позовних вимогах з підстав зазначених як в самому позові, так і в інших письмових документах, заперечуючи проти заявленого зустрічного позову. 01.02.2024 представником позивача подано суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на заявлених позовних вимогах за основним позовом наполягають, у задоволенні зустрічних позовних вимог просять відмовити та вирішити питання про розподіл судових витрат. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та його представника, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини. 27.11.1993 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (т.1 а.с.65). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (т1 а.с.84,85). На підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.03.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (т.1 а.с.68,74-76). Під час перебування у шлюбі подружжям придбано майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] ; гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, гаражно-будівельний кооператив «Авангард», гараж № [NUMBER] , блок № [NUMBER] ; автомобіль OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER] , зареєстрований 23.01.2008 року (том 1 а.с. 12-26, 70-73). Квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] 07.06.1996 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-1472, вартістю 112000000 крб. (т.1 а.с.73). Право власності на вищезазначене майно було зареєстроване за позивачкою у зустрічному позові [PERSON] . Продавцем відповідно до цього догору була [PERSON] . Згідно договору купівлі продажу від 07.06.1996 зареєстрованому в реєстрі за №1-1474 [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , неповнолітніми сестрами [PERSON] , [PERSON] та бабою [PERSON] , продали належне їм на праві спільної сумісної власності частини жилого будинку з господарчими побудовами за адресою: [ADDRESS] ., за 120000000крб.. Покупцем за цим договором також була [PERSON] . Свідок [PERSON] з боку позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні пояснила, що приходиться матір`ю [PERSON] , оскільки донька до шлюбу постійно проживала з бабою [PERSON] , яка її виховувала будучи опікуном, а вона мешкала окремо з двома неповнолітніми дітьми від другого шлюбу, то прийняли рішення щодо обміну належного на праві спільної сумісної власності будинку на квартиру на користь доньки [PERSON] .. При укладанні угод у нотаріуса, останній роз`яснив, що доцільніше укласти дві угоди купівлі продажу ніж договір міни. Під час укладання договорів відбувся розрахунок, а саме різниця вартості від продажу квартири та будинку залишилася їй, а власником придбаної квартири стала донька [PERSON] . Свідок [PERSON] з боку позивача за зустрічним позовом, яка приходитья донькою [PERSON] , що встановлено судом, пояснила, що була присутня у нотаріуса коли її матір [PERSON] укладала договори купівлі-продажу належної їй квартири та домоволодіння, належного позивачу [PERSON] та її родині. Різницю між договірною ціною будинку та квартири було передано [PERSON] та її родині, безпосередньо перед підписанням угоди. Свідок [PERSON] з боку позивача за первісним позовом, яка приходиться матір`ю позивачу [PERSON] , що встановлено судом, пояснила, що надала сину [PERSON] грошові кошти на придбання спірних квартир. Також їй відомо, що частину коштів, відповідачем [PERSON] на придбання обох спірних квартир було отримано внаслідок продажу квартири, отриманої в спадок, та домоволодіння. Також вказує, що позичила позивачу кошти в розмірі 4000 долларів США для придбання останнім автомобілю, також позичала позивачу кошти на придбання гаражу. Свідок [PERSON] з боку позивача за первісним позовом, яка приходиться рідною сестрою позивача, пояснила, що після реєстрації шлюбу позивач та відповідач проживали разом у домоволодінні належному відповідачу [PERSON] , в якому також мешкала її баба. Після продажу домоволодіння ними було придбано спірну двокімнатну квартиру, частину коштів на її придбання позивачу надавала матір [PERSON] .. Свідок [PERSON] з боку позивача, яка приходиться дружиною [PERSON] , пояснила, що їй відомо про те, що мати позивача [PERSON] на придбання позивачем автомобіля позичила останньому 4000долларів США. Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцевих положень» Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним\~правилом дії\~законів та\~інших нормативно-правових\~актів у\~часі (частина\~перша статті\~\~\~\~58\~Конституції України),\~норми СК\~України застосовуються\~до сімейних\~відносин,\~які виникли\~після набуття\~ним чинності,\~тобто не\~раніше 01\~січня 2004\~року.\~До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. З огляду на вищевказані правові норми порядок набуття спільного майна та його правовий режим у цій справі повинен визначатися КпШС України, який був чинним на час набуття спірного нерухомого майна, а поділ майна подружжя має здійснюватися за правилами, передбаченими СК України. Відповідно до статті 22 КпШС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення містить стаття 60 СК України). Згідно зі статтею 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Відповідно до статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним з подружжям під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Згідно з частиною першою статті 29 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Аналогічні положення закріплені в статтях 60, 70 СК України, статті 368 ЦК України. Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. У пункті 9 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України»(чинному на дату виникнення спірних правовідносин) Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС України спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу). Отже, виходячи із аналізу зазначених норм вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Вищевказане положення закону також кореспондується зі статтею 60 СК України, за якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). В результаті досліджених у справі доказів суд вважає, що в результаті одночасного продажу позивачем за зустрічним позовом [PERSON] за згодою родини частини\~жилого будинку\~з господарчими\~побудовами за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~виручена сума\~коштів в\~розмірі \~120000000крб. була\~достатньою для\~придбання квартири\~ [ADDRESS] , за\~ 112000000 крб., тому суд приходить до висновку що зазначена вище квартира була придбана [PERSON] \~за особисті кошти, тому вважається її особистою власністю. 22.07.2022 позивач за зустрічним позовом [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видано повторно, серія [NUMBER] (том 3 а.с.227). Відповідно до ч.3 ст.70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч. 3 ст. 70 СК України). Частина друга статті 70 Сімейного Кодексу передбачає, що в окремих випадках суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витратив його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 Сімейного Кодексу України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови,\~що розмір\~аліментів,\~які вони\~одержують,\~недостатній для\~забезпечення їхнього\~фізичного,\~духовного розвитку\~та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток. Таким чином, суд може відступити від засад рівності часток подружжя, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав спільне майно, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розлучення батьків, залишились проживати із матір`ю [PERSON] , яка їх матеріально утримує. Аліменти - обов`язок утримання, у визначених законом випадках, одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Обов`язок по утриманню може виконуватись як в добровільному порядку, так і у примусовому - при виконанні рішення суду про стягнення аліментів. Тобто для правильного застосування частини третьої статті 70 Сімейного Кодексу України необхідним є встановлення чи є достатніми чи недостатніми аліменти, які отримуються тим з подружжя, з ким залишились проживати діти для їх фізичного і духовного розвитку. Судовим наказом\~Тернівського районного\~судум.Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~26.03.2019\~по справі\~№215/715/19,\~що набрав\~законниї сили,\~стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2019 (т.1 а.с.107). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року по справі №215/712/19, що набрало законної сили, на користь [PERSON] який продовжує навчатися, стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку(доходу), щомісячно, починаючи з 11.02.2019 до закінчення навчання, тобто до 01.06.2019 (т.1 а.с.108-109). Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 13 липня 2020 року по справі №953/22715/19, що набрало законної сили, на користь [PERSON] , який продовжує навчатися, стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку(доходу), починаючи з 15.11.2019, щомісячно, до закінчення навчання (т.1 а.с. 110-111). Згідно довідок Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.12.2020 №219 станом на 10.12.2020 року заборгованість [PERSON] у виконавчому провадженні № 6099006, яка станом на момент звернення в суд з цим позовом становила 7\~375, 66грн. Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , станом на 05.10.2020 року становить 20640,89 грн. (т.1 а.с.116 117). Згідно довідки до акту огляду МСЕК 12 серії ААБ №592244 від 10.11.2020 позивач за зустрічним позовом [PERSON] є інвалідом третьої групи по загальному захворюванню з ураженням ОРА та перебуває на «Д» обліку (т.1 а.с.76,83). Відповідно до посвідчення Серії [NUMBER] , [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства (т.1 а.с.84). Згідно медичного висновку №4 від 25.08.2014 потребує соціальної пенсіїї дітям інвалідам та індивідуальної програми реабілітації (т.1 а.с.87-91). Відповідно до посвідчення Серії [NUMBER] , [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства. Згідно медичного висновку №158 від 11.09.2020 потербує соціальної пенсіїї дітям інвалідам та індивідуальної программи реабілітації (т.1 а.с.82-84). Згідно наданих позивачкою [PERSON] квитанцій (т.1 а.с.149-158) нею оплачуються комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] та по [ADDRESS] ; а епікризом №4923/499 з доданими фіскальними чеками (т.1 а.с.88.-10,102-106) підтверджуються витрати на лікування дитини. Таким чином, суд вважає, що обставинами, які є підставою для відступлення суду від презумпції рівності часток подружжя при вирішенні спору про поділ спільного майна подружжя є факт проживання двох дітей, які потребують постійного лікування, із позивачкою та їх повне перебування на її утриманні, тому доводи позивача щодо погашення заборгованості по аліментам відхиляються, оскілки лише свідчать про нерегулярну їх сплату та недостатність, враховуючи стан здоров`я дітей. Вартість спірного гаражу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, гаражно-будівельний кооператив «Авангард», гараж № [NUMBER] , блок № [NUMBER] , яка згідно висновку експерта з питань судової оціночно будівельної експертизи №39-22 складеного 08.09.2022 на підставі ухвали суду, складає 89\~520грн. (т.3 а.с.55-73). Вартість спірного автомобіля OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER] , згідно висновку експера №Д15/07/22 від 29.07.2022, складає 175715,35 грн. (т.3 а.с.23-48). Судом відхиляються аргументи позивача за зустрічним позовом щодо вартості спірного автомобілю в розмірі 203216грн., відповідно до висновку про незалежну оцінку майна складеного на замовлення позивача за первісним позовом (т.1 а.с.20), оскільки висновок не містить застережень щодо подання його до суду та те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність. Враховуючи той факт, що після припинення сторонами ведення спільного господарства, автомобіль вибув з користування позивача за зустрічним позовом та знаходиться в особистому користуванні відповідача за зустрічним позовом, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму компенсації вартості 3/4 частки автомобіля OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER] , у розмірі 131786грн.51коп.. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи викладене, суд вважає, що слід поділити майно подружжя та визнати за позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] право власності на 3/4 частки однокімнатної квартири [ADDRESS] ; визнати за відповідачем право власності на 1/4 частки однокімнатної квартири [ADDRESS] ; визнати за позивачкою за зустрічним позовом, право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі блок, № [NUMBER] , гараж № [NUMBER] ; визнати за відповідачем право власності на частки гаража, що знаходиться у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, гаражно - будівельний кооператив «Авангард» у місті Кривому Розі, блок № [NUMBER] , гараж № [NUMBER] ; визнати за відповідачем за зустрічним позовом право власності на автомобіль марки «OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER] , вартістю 175715грн. 35коп.; стягнути з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь [PERSON] суму компенсації 3/4 частини вартості автомобіля OPEL модель VIVARO, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER] , вартістю 175715грн. 35коп., в розмірі 131786грн.51коп.; в задоволенні первісних позовних вимог [PERSON] відмовити, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, оскільки їх доводи спростовуються дослідженими судом доказами. Судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом, покласти на позивача [PERSON] ,

Outcome: partial