Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02 вересня 2006 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Реєстрація шлюбу проводилась Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 658. Позивачкою подана позовна заява до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про розірвання вказаного шлюбу, оригінал свідоцтва про шлюб подано в якості доказу (справа №191/5886/23). Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). На сьогоднішній день діти проживають разом з матір`ю за місцем їх реєстрації, повністю перебувають на її утриманні. Позивачка повністю віддає дітям свою любов і турботу, опікується їх інтересами і потребами, виховує, велику увагу приділяє розвитку дітей. Позивачка слідкує за здоров`ям дітей, психічним та фізичним розвитком. Відповідач проживає окремо, та лише частково сплачує комунальні послуги в тому розмірі, в якому вважає за доцільне сам Відповідач. Угода про сплату аліментів між Сторонами не укладалась, з метою захисту прав дітей на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Відповідач працює офіційно та має регулярний дохід. Останнє відоме місце роботи НВФГ «Компанія Маїс», на посаді інженера з охорони праці. Стягнення по виконавчим документам з нього не провадяться. Інших утриманців не має. Отже, Відповідач спроможний сплачувати належні аліменти на дітей. Просить суд стягнути [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення старшою дитиною повноліття. Представник позивача та позивач до початку судового засідання надали суду заяви в яких просили справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач до початку судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис №1227 від 10.10.2007 року, вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис №341 від 15.12.2010 року, вбачається, що сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства" зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст. 12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.2,3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає справедливим та обґрунтованим розмір аліментів на утримання дітей зазначений позивачем, з огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved