Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

[PERSON] , \~в інтересах\~якого діє\~представник,\~адвокат Статіва О.В. звернувся \~до Слов`янського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~через систему\~ «Електронний\~суд» з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 08.01.2001 він уклав шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано у Горлівському міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління Міністерства юстиції, номер актового запису 1630. Від шлюбу сторони не мають дітей, спір щодо спільного майна сторони вирішуватимуть окремо. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Проживають окремо один від одного вже більше трьох років, спільне господарство не ведуть, іноді спілкуються телефоном. За таких обставин позивач вважає що подальше спільне життя не можливо. На примирення мій клієнт не згоден і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Позивач та його представник адвокат Статіва О.В., що діє на підставі ордеру № ВІ 1042381 від 05.12.2023, виданого на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №222/23 від 24.11.2023, будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали, представником подано до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та позивача, на позовних вимогах наполягала та просила суд задовольнити їх. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймала, про причини неявки суду не повідомила, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідачки не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 08.01.2001 уклали шлюб, який було зареєстровано у Горлівському міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1630.\~ Від цього шлюбу вони дітей не мають. Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. В\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень\~Конституції України, норм\~Сімейного кодексу України,\~Цивільного процесуального кодексу України,\~Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1\~ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Позивач не вимагає від відповідачки компенсацію за понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved