Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розірвали шлюб 26.12.2006 року. Син проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні та продовжує навчання у Кам?янському коледжі фізичного виховання, а також у Дніпровському інституті ПрАТ "ВНЗ "МаУП" (заочна форма навчання). Отже, син продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість, що і стало підставою звернення до суду. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.02.2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно відповідачу надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідач отримав копію ухвали суду 16.03.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, проте відзив на позовну заяву не надав. 29.01.2024 року Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Третя особа в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, в яких позов підтримав, також подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 27. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до довідки № 48, виданої Дніпровським державним технічним університетом 31.01.2024, [PERSON] навчається у Дніпровському державному технічному університеті за денною формою навчання з терміном навчання з 01.09.2023 до 30.06.2027. Згідно з довідкою №212 від 29.12.2022 [PERSON] з 01.09.2021 року по 30.06.2023 рік також був студентом Кам?янського фахового коледжу фізичного виховання. Також [PERSON] був студентом Дніпровського інституту ПрАТ "ВНЗ "МаУП" (заочна форма навчання) у період з 20.08.2021 по 20.08.2023, що підтверджується довідкою № 101 від 28.12.2022. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. В постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року по справі № 346/103/17 вказано, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Суд враховує, що [PERSON] на момент звернення до суду навчався у Кам?янському фаховому коледжі фізичного виховання на денній формі навчання, на час ухвалення рішення суду також є студентом Дніпровського державного технічного університету, а тому не працював та не працює, що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням. Суд також враховує, що позивач має здійснювати витрати на їжу, транспорт, одяг, зв`язок, навчально-методичні матеріали. Зокрема, позивач надала докази (чеки) витрат за навчання сина. Суд приймає до уваги, що відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження своєї можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте вважає, що він має змогу надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів є справедливим та розумним з урахуванням тих обставин та доказів, які були повідомлені і надані суду сторонами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved