Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

5 січня 2024 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що [PERSON] протягом тривалого часу з 20 квітня 1995 року по 24 липня 2011 року працював на різних посадах у ПрАТ «Суха Балка». За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання: радикулопатія L5, S1 і С5, С6, С7, переважно праворуч, з помірно вираженими статично-динамічними порушеннями і больовим синдром, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФС першого ступеня), артрозом ліктьових суглобів (ПФ першого ступеня), яке через те, що [PERSON] працюючи на шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», на шахті «Ювілейна» ПАТ «ЄВРA3 СУХА БАЛКА» підземним прохідником, виконував роботи в умовах, які характеризувалися важкою фізичною працею на протязі 19 років 6 місяців внаслідок обмеженості робочого простору робочих місць, яка не дозволяла застосовуватися засоби малої механізації. За довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 25 травня 2011 року позивачу первино було встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 25%. Однак за довідкою МСЕК від 1 грудня 2022 року позивачу при переогляді було безстроково встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 60% внаслідок наведеного профзахворювання зі встановленням безстроково третьої групи інвалідності. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, тому змушений проходити лікування через стійкий біль та обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хребта із іррадіацією в праві руку та ногу, порушену ходу, біль в плечових, ліктьових і колінних суглобах, заніміння кінцівок. В зв`язку із вказаним хронічним професійним захворюванням було порушено та далі порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, бо він позбавлений можливості реалізовувати повноцінний спосіб життя. Вказане впливає на психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги позивача. Отже, факт моральних страждань [PERSON] є очевидним. За таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства щодо створення безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання, яку позивач оцінює у розмірі 245000 грн. На підставі переліченого просив суд стягнути з ПрАТ «Суха Балка» на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодження здоров`я внаслідок професійного захворювання 245000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. У відзиві представник відповідача, ПрАТ «Суха Балка», адвокат Заклецький В. В., не визнаючи заявлені позовні вимоги, вказував, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів, усунути які неможливо з об`єктивних причин. При укладенні з ПрАТ «Суха Балка» трудового договору позивача було ознайомлено з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Відповідач не порушував законодавство про працю відносно позивача. Додавав, що ймовірною причиною профзахворювання [PERSON] є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту. Загальний стаж роботи позивача на ПрАТ «Суха Балка» становить 16 років 3 місяці. Однак у ПрАТ «Суха Балка» немає вини в отримані позивачем профзахворювання. Також матеріали справи, натомість, не містять відомостей стосовно перенесення позивачем моральних страждань, тому посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються доказами, тому позов у 245000 грн. є необґрунтованим, а розмір заявлених вимог є завищеним. На підставі наведеного просив суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 8 січня 2024 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Ані позивач, [PERSON] , ані його представник, адвокат Мотуз О. В., не висловили заперечень проти розгляду справи без виклику сторін за наявними матеріалами. Представник ПрАТ «Суха Балка» також не заперечував проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював з 11.02.1994 р. по 24.07.2011 р. підземним прохідником з веденням вибухових робіт, підземним прохідником 5-го розряду з повним робочим днем в підземних умовах на ш. "Ювілейна" Рудника «Суха Балка», який був перейменовано на ВАТ «Суха Балка», яка була перейменована на ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», правонаступником якого є наразі ПрАТ «Суха Балка», звідки позивача було звільнено за власним бажанням через вихід на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки позивача (серія [NUMBER] ). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22 квітня 2011 року, складеного відносно підприємства ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка»,\~встановлено наявність у [PERSON] , стаж роботи якого в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача становив 17 років 2 місяці, професійного захворювання: радикулопатія L5, S1 і С5, С6, С7, переважно праворуч, з помірно вираженими статично-динамічними порушеннями і больовим синдром, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФС першого ступеня), артрозом ліктьових суглобів (ПФ першого ступеня), встановленого ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» за висновком від 12 квітня 2011 року. При цьому виникнення у позивача професійного захворювання було обумовлено важкою фізичною працею внаслідок обмеженості робочого місця, що не завжди дозволяло застосовувати засоби малої механізації. Згідно із довідками МСЕК № 070483 від 25.05.2011 року та № 076384 від 19.06.2012 року вбачається, що [PERSON] було первинно встановлено та повторно підтверджено втрату 25% працездатності внаслідок професійного захворювання на радикулопатію з рекомендацією медикаментозного лікування. Натоміть, за довідками МСЕК № 122344 та № 130620 від 1 грудня 2022 року [PERSON] було встановлено при переогляді 60% стійкої втрати працездатності внаслідок профзахворювання на радикулопатію з 7 листопада 2022 року безстроково зі встановленням 3-ї групи інвалідності безстроково з рекомендацією санаторно-курортного й медикаментозного лікування. У зв`язку із професійним захворюванням [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписним епікризом від 31.12.2015 р. та висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 27 жовтня 2022 року. Суд зазначає,\~що за\~ст.\~3\~Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ч. 4\~ст. 43, ч. 1 ст. 46 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно із ст. 153 КЗпП України забезпечення\~безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. На підставі\~ст.237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Враховуючи, що відшкодування працівнику моральної шкоди у випадку, передбаченому ст. 237-1 КЗпП України, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків на підприємстві відповідача, то моральну шкоду йому заподіяно відповідно ушкодженням здоров`я під час роботи у відповідача, оскільки роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, внаслідок чого суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок ПрАТ «Суха Балка». Отже, суд відкидає посилання представника ПрАТ «Суха Балка» на те, що у відповідача відсутня провина у спричинені [PERSON] профзахворювання, оскільки на підприємстві відповідача не було організовано безпечні умови праці позивача що стало наслідком розвитку у нього професійного захворювання. При цьому наявність вини у даному випадку для відповідальності відповідача за законом не вимагається, оскільки за п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Так судом\~було встановлено,\~що у\~зв`язку\~з отриманням\~професійного захворювання\~зі встановленням\~стійкої втрати\~працездатності [PERSON] \~у розмірі\~60%\~безстроково та\~встановленням йому\~третьої групи\~інвалідності позивачу\~безумовно було\~заподіяно моральну\~шкоду,\~оскільки внаслідок\~професійного захворювання\~у останнього\~змінилися умови\~життя,\~він змушений\~проходити тривале\~лікування,\~відчуваючи фізичний\~біль та\~дискомфорт у\~повсякденному житті,\~обмеженість у\~можливості продовжувати\~колишній активний\~спосіб життя\~та тривогу\~за майбутнє внаслідок набутого професійного захворювання. Тому суд відкидає посилання представника відповідача на те, що позивачем не було доведено завдання йому моральних страждань через спричинене йому професійне захворювання. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності та справедливості. Відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» №\~4\~від 31\~березня 1995\~року розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Таким чином суд бере до уваги при обрахунку розміру моральної шкоди позивачу внаслідок професійного захворювання кількість часу, який [PERSON] пропрацював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, його профмаршрут, що стало причиною встановлення професійного захворювання [PERSON] , ступінь втрати ним працездатності через професійне захворювання, отриману ним безстроково інвалідність, необхідність позивача у медикаментозному лікуванні, розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, а також відповідальність, яка лежить підприємстві відповідача у спричиненні ушкодження здоров`я позивачу. Отже, на підставі переліченого вмотивування, враховуючи те, що [PERSON] пропрацював на підприємстві відповідача більше 17 років у важких умовах, отримавши внаслідок недосконалості виробництва 60% стійкої втрати працездатності через набуте ним професійне захворювання при роботі у таких шкідливих умовах та інвалідність, які є безстроковими, зважаючи на розмір на 1 січня 2024 року мінімальної заробітної плати в сумі 7100 грн., то на переконання суду розмір відшкодування завданої [PERSON] ушкодженням здоров`я моральної шкоди з боку ПрАТ «Суха Балка» повинен дорівнювати саме 200000 грн., що відповідатиме спричиненій [PERSON] моральній шкоді через незворотність негативних наслідків професійного захворювання на його здоров`ї та подальшому житті. Суд при цьому зауважує, що порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України). Відповідно до пп. «А» п. 164.2.14 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції з 23 травня 2020 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку (в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати) та відповідно підлягають оподаткуванню, однак крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 25 липня 2018 року по справі № 180/683/13-ц. Таким чином суд не приймає до уваги долучену до відзиву представником відповідача індивідуальну податкову консультацію та зазначає, що чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. У даному випадку це суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок професійного захворювання, тобто заподіяння йому шкоди здоров`ю. На підставі переліченого вказані зміни до податкового законодавства не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок отриманого професійного захворювання. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 21 червня 2022 року по справі № 599/645/21. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягає стягненню\~в дохід\~держави також\~судовий збір\~в сумі\~2000 грн.

Outcome: partial