Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 17 вересня 2004 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 349. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 вересня 2004 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між сторонами припиненні. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить інтересам дитини та позивача. Спільного господарства сторони не ведуть. Майнові претензії між ними відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від представника позивача - адвоката Мартинюка Ю.М. до суду надійшло клопотання про розгляд цивільної справи без іхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17 вересня 2004 року, виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси вбачається, що 17 вересня 2004 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 349. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - " [PERSON] " (а.с.9). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.05.2008 року народження (а.с.10). Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного та спільного побуту не ведуть, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дитини. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved