Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Дарморіс О.М. звернулася в суд із позовом до відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області із вимогою: «Визначити [PERSON] , як спадкоємиці за законом, додатковий строк терміном 2 (три) місяці для подання до Бережанської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Судові витрати залишити за [PERSON] ». В обгрунтування позову зазначено, що позивачка [PERSON] є внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Біще Бережанського (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все рухоме і нерухоме майно вона заповіла [PERSON] , який є рідним братом позивачки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка, площею 1,29 га, розташована на території Біщецької сільської ради Бережанської міської ради Тернопільської області. Після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняв. За таких обставин, у позивачки, в порядку ст. 1266 ЦК України, виникло право на спадкування по праву представлення, як доньки [PERSON] (померлої [INFO] ), яка доводилася рідною донькою спадкодавиці [PERSON] . Позивачка 17 лютого 2023 року подала заяву Бережанській державній нотаріальній конторі про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою державного нотаріуса Бережанської державної нотаріальної контори Статкевич О.І. від 17 лютого 2023 року № 23/02-31 їй відмовлено у вчиненні згаданої нотаріальної дії. Рішення нотаріуса мотивовано тим, що позивачка відповідно до ст. 1269 ЦК України на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавицею і не подала у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, немає підстав для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачка вважає, що 6-ти місячний строк для прийняття спадщини нею пропущено із поважних причин, оскільки їй було відомо, що спадкодавиця за життя залишила заповіт на все належне їй на праві власності майно на користь [PERSON] (рідного брата позивачки) і вважала, що той прийняв спадщину. Оскільки з 2016 року вона фактично проживає і працює в Тернополі, з рідним братом відносин не підтримувала, про неприйняття братом згаданої спадщини, позивачка дізналася лише у лютому 2023 року й одразу подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вважає причини пропуску строку на подання згаданої заяви поважними й такими, що дають їй право просити суд про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Дарморіс О.М. у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення. Адвокат Дарморіс О.М. подала суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення засідання суду; подав заяву у якій не заперечив щодо задоволення позову, справу просив розглянути у відсутності представника міської ради. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання не з?явився, адресована йому судова повістка повернута до суду без вручення за відсутністю адресата; пояснення щодо позову не подав. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, взявши до уваги заяву сторони позивача, фактичне визнання позову стороною відповідача, викладене у його, адресованій суду, письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав. Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно\~ до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Положеннями ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч.2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено таке. [PERSON] померла [INFO] , залишивши за життя заповіт на все належне їй за життя майно на користь свого онука [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25 червня 2018 року, актовий запис №07, видане виконавчим комітетом Біщівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, заповіт від 13 грудня 2016 року реєстровий №104). Після смерті [PERSON] , її спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняв (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №74360212 від 17.10.2023 року). Відомостей про батьків спадкодавиці, які б були живими на час відкриття спадщини суду не надано. [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала, що підтверджується листом начальника Бережанського відділу ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області №82/35.4.1-07.4 від 12.10.2023 року. За життя спадкодавиця [PERSON] мала рідну доньку - [PERSON] , яка, у подальшому померла [INFO] , що підтверджується виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 листопада 2012 року, актовий запис №16; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 листопада 2012 року, актовий запис №10 та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2014 року, актовий запис № 14, виданим виконкомом Біщівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області. За життя [PERSON] мала двох дітей сина [PERSON] ( [INFO] свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06 червня 1979 року, актовий запис № 9,) та доньку [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 36, , витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, актовий запис №16 від 11 жовтня 2001 року та свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30 травня 2006 року, актовий запис №18). Оскільки [PERSON] , як спадкоємець за заповітом спадщину після спадкодавиці [PERSON] не прийняв, зважаючи на вищевикладені обставини, у даному випадку право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Отже, позивачка [PERSON] , як онука спадкодавиці [PERSON] , по праву представлення після своєї матері [PERSON] , має право спадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері, якби та була живою на час відкриття спадщини. Позивачка 17 лютого 2023 року подала до Бережанської державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після спадкодавиці [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Бережанської державної нотаріальної контори Статкевич О.І. від 17 лютого 2023 року № 23/02-31 позивачці відмовлено у видачі такого свідоцтва з тих підстав, що вона не прийняла у визначений законом спосіб та час спадщини після спадкодавиці. Як на причину пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачка послалася на те, що їй не було відомо, що її брат не прийняв спадщину, яку йому заповіла [PERSON] , оскільки з братом вона не спілкується, той зловживає алкогольними напоями, відносин не підтримує та проживає і працює у м.Тернопіль. Такі причини пропуску згаданого строку для подання заяви про прийняття спадщини сторона відповідача фактично визнала і не заперечила їх поважність, подавши згадану вище заяву. Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З врахуванням позиції відповідача, суд приймає як обґрунтовані обставини, що доводять поважність причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець померлої [PERSON] , з поважних причин пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця і зазначену обставину сторона відповідача не заперечила. Як вбачається із заяви представника відповідача, поданої суду, він фактично визнає позов про надання позиваці додаткового строку на прийняття спадщини. У суду не виникло обґрунтованого сумніву як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи. Оцінивши письмові докази по справі, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб. Отже, пропущений строк позивачці слід поновити. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved