Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , 22 грудня 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що [INFO] помер його дід [PERSON] . Після смерті діда залишилося спадкове майно, а саме частина житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Спадкодавець за життя заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги на час відкриття спадщини були його діти: син [PERSON] та дочка [PERSON] . [PERSON] , який є батьком позивача, помер [INFO] . Тітка позивача [PERSON] на день смерті свого батька [PERSON] була зареєстрована та проживала за однією адресою з спадкодавцем та вважалася такою що прийняла спадщину після свого батька але не оформила належним чином свої права на спадкове майно та померла [INFO] . Після смерті тітки спадкоємці першої черги відсутні. Спадкоємцем другої черги після смерті тітки позивача був її брат і батько позивача [PERSON] але він також не оформив право на спадкове майно та помер [INFO] . Після смерті батька спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця та його діти, які є відповідачами по справі. Позивач, як спадкоємець першої черги після смерті батька [PERSON] , звернувся з заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини на що йому було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю у нього правостановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання від представника позивача надійшла заява де позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, просив справу слухати у його відсутність та відсутність позивача, а також зазначив, що не заперечує проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачами. Відповідачі надали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечують. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві Серії [NUMBER] від 08.05.2018 року. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцю. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 28.05.1985 року та свідоцтвами про народження, які містяться в матеріалах справи. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач реалізуючи своє право на спадщину звернувся з заявою до державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак, [PERSON] , державним нотаріусом винесено постанову від 21.12.2023 року про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований на території [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] в звязку з відсутністтю у позивача правостановлюючих документів на вказане майно. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що до складу спадкового майна уввійшла частина житлового будинку [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Договору дарування посвідченого Пераківською Л.А. нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори 28.11.1967 року, зареєстрованого в Фастівське БТІ № 4098 від 06.12.1967, книга № 12, реєстр 1384. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Серії [NUMBER] від 17.02.2012 року. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина. За життя спадкодавець заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги за законом були його діти син [PERSON] та дочка [PERSON] . [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою спадкодавця в [ADDRESS] (довідка Борівського старостинського округу № 72 від 28.02.2023). Спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] але не отримала свідоцтво про право на спадщину та померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Серії [NUMBER] від 08.11.2013 року. Згідно Довідки для прийняття спадщини Борівського старостинського округу № 72 від 28.02.2023 [PERSON] померла [INFO] і на час смерті не перебувала у шлюбі. Заповіту не залишила. Отже, після смерті [PERSON] спадкоємці першої черги за законом були відсутні. Згідно статті 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. До другої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] був її брат [PERSON] , батько позивача, який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відсутня. Згідно Постанови державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. вбачається, що з заявою про оформлення спадкових прав, звернувся спадкоємець син померлого [PERSON] , позивач по справі, однак не надав правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частина перша ст.1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідачі, які є спадкоємцями першої черги за законом, подали до суду заяви про те, що не заперечують проти позовних вимог, які полягають у визнанні за позивачем права власності на частина житлового будинку [ADDRESS] , як спадщину за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладене та враховуючи з`ясовані обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були надані сторонами та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved