Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви 05.09.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом, в котрому зазначає, що 27.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 336317831 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту, що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняла пропозицію ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти зі сплатою процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. 25.03.2019 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №336317831. 30.11.2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. В подальшому 04.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №04/08/23-01, згідно котрого до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором в сумі 26690,08 грн, з яких 10\~700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), 15\~990,08 грн - сума заборгованості за відсотками. Вказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просить стягнути з відповідача на свою користь. Рух по справі Ухвалою судді 11 вересня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 35). Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» банківські реквізити для сплати суми заборгованості (а.с.45). Ухвалою судді 05 лютого 2024 року відмовлено представнику позивача [PERSON] адвокату Юхименко Ю.Ю. у задоволенні клопотання про застосування до ТОВ «ФК «ЕЙС» заходу процесуального примусу у вигляді накладення штрафу. Аргументи учасників справи 29 вересня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Юхименко Ю.Ю. надано відзив на позов, в якому зазначив, що за період з 27.12.2021 року позивач жодного разу не повідомляв відповідача про наявність будь-яких заборгованостей окрім суми кредиту у розмірі 10\~700,00 грн, неодноразово змінювалась сторона кредитного зобов`язання, що позбавляло можливості відповідачу сплатити заборгованість по фінансовому кредиту. Також, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором підлягають списанню кредитодавцем. Тобто, розрахунок штрафних санкцій позивачем проведено некоректно, виходячи з зазначеного вище, період нарахування штрафних санкцій мав бути з 27.12.2021 року по 24.02.2022 року. Жодних помісячних розрахунків заборгованості позивачем до суду не надано. Також зазначив, що в обґрунтування суми понесених витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн відповідачем надано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги, копію додаткової угоди, копію протоколу погодження видів правової допомоги, копію акту прийому-передачі наданих послуг, однак не долучено належним чином завіреної копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, при цьому також не надано касового прибуткового ордера, квитанції до прибуткового касового ордера. Відповідно до протоколу погодження видів правової допомоги та договірної ціни складання позовної допомоги складає 2000,00 грн. Враховуючи викладене просить суд відмовити у задоволення позову в частині стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам в сумі 15990,08 грн, судового збору у розмірі 2147,20 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 12 грудня 2023 року від представника позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» Полякова О.В. надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначив, що 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до п. 8.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року строк дії цього договору закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118/-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору подовжено до 31.12.2020 року. 31.12.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118/-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору подовжено до 31.12.2021 року. 31.12.2021 року між було укладено додаткову угоду № 27 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118/-01 від 28.11.2018 року (в редакції від 31.12.2020 року), відповідно до якої строк дії договору подовжено до 31.12.2022 року. Таким чином, відступлення прав вимоги до Відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року в редакції з урахуванням додаткових угод, що було фактично укладено після укладення договору кредитної лінії № 336317831 від 27.12.2021 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до Договору Факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 26690,08 грн. Право вимоги за договором кредитування № 336317831 від 27.12.2021 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року. Також зазначив, що в детальному розрахунку заборгованості на дату передачі грошової вимоги позивачу станом на 30.05.2023 року сума заборгованості складає 26690,08 грн. Враховуючи викладене вважає доведеною обставина отримання відповідачем грошової суми та нарахованих відсотків. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Юхименко Ю.Ю. в судовому засіданні присутні не були, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору кредитної лінії\~№336317831\~від\~27.12.2021\~року, укладеного між\~Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»\~та\~ [PERSON] , остання отримала кредит\~у розмірі 10\~700,00 грн до 26.01.2022 року (а.с.4 зворот -6). Договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону. Відповідно до умов кредитної лінії\~№336317831\~від\~27.12.2021\~року первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 10\~700,00 грн строком на 30 днів зі сплатою\~2,05\~процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит (а.с.4 зворот). На підтвердження факту укладення кредитного договору та його умов позивачем надано суду копію підписаного відповідачем Паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 336317831 від 27.12.2021 року, який містить умови відповідного договору, відповідно до яких кредит у розмірі 10700,00 грн, розмір річних відсотків складає 649%, процентна ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 1087,70%, строк кредитування 30 днів (а.с.3 зворот - 4). Згідно платіжного доручення від 27.12.2021 року на рахунок [PERSON] було перераховано 10\~700,00 грн (а.с.6). 28.11.2018 року між Первісним кредитором\~Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»\~та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором\~№336317831\~(а.с.17 зворот 19). Відповідно до п. 8.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року строк дії цього договору закінчується 28.11.2019 року (а.с.18 зворот). 28.11.2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118/-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору подовжено до 31.12.2020 року (а.с.10). 31.12.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118/-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору подовжено до 31.12.2021 року (а.с.67 зворот 68). 31.12.2021 року між було укладено додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118/-01 від 28.11.2018 року (в редакції від 31.12.2020 року), відповідно до якої строк дії договору подовжено до 31.12.2022 року (а.с.66). 05.08.2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором (а.с.14-16). 30.12.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до п. 1 якої строк дії Договору продовжено до 30.12.2024 року (а.с.24 зворот). Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.06.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 26690,08 грн, з яких 10\~700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), 15\~990,08 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.28). В подальшому 04.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №04/08/23-01, у відповідності до котрого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором кредитної лінії\~№336317831\~від\~27.12.2021\~року\~в сумі 26690,08 грн, з яких 10\~700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), 15\~990,08 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.25 зворот 27). Згідно реєстру боржників на умовах передбачених Договором Факторингу № 04/08/2301 від 04.08.2023 року ТОВ «ФК» ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 26690,08 грн, з яких 10\~700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), 15\~990,08 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.29). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року, ТОВ «ФК» ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 26690,08 грн, з яких 10\~700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), 15\~990,08 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.29 зворот). Сума та розрахунок заборгованості за Договором кредитної лінії\~№336317831\~від\~27.12.2021\~року\~ були передані позивачу від кредитора ТОВ «Таліон Плюс» згідно Договору факторингу № 04/08/23-01 від 04 серпня 2023 року ТОВ «ФК» ЕЙС» (а.с.67). З наданого позивачем до додаткових пояснень розрахунку заборгованості за договором № кредитної лінії\~№336317831\~від\~27.12.2021\~року\~ вбачається, що станом на 05 травня 2022 року заборгованість [PERSON] складає - 26690,08 грн, з яких 10\~700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), 15\~990,08 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 66 зворот - 67). 23 червня 2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.06.2023 року (а.с.40). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. \~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~ публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). \~Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі. А тому на них поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Так, судом встановлено, що укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] кредитний договір № 336317831 від 27.12.2021 року, який підписаний електронним підписом відповідача, на умовах визначених у вказаному договорі [PERSON] надавався кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та іншими складовими та зі встановленими строками їх повернення. Суд критично ставиться до доводів представника відповідача щодо того, що відповідач не повідомлена про наявність будь-яких заборгованостей, оскільки це спростовується паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Договору № 336317831 від 27.12.2021 року, який містить умови кредитування, в тому числі і відсотки за користування кредитом та строк повернення кредиту, який підписано електронним підписом відповідача 27.12.2021 року. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей по Договорам. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за вказаним кредитним договором на загальну суму 26690,08 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зіст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідачу були надані кредитні кошти на підставі укладеного договору, проте остання належним чином умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого за кредитним договором\~№336317831\~виникла заборгованість у розмірі\~26690,08 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором\~№336317831\~від\~27.12.2021\~року. Відповідач (позичальник) не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не подав до суду доказів на спростування вимог позивача. Враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів та комісії за користування кредитом було передбачено умовами договору, укладеного між [PERSON] та первісним кредитором\~ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 26690,08 грн. Щодо судових витрат Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надані суду: договір про надання правової допомоги від 24.11.2022 року; додаткова угода №49 від 08.08.2023 року; протокол погодження видів правової допомоги та договірні ціни від 08.08.2023 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 09.08.2023; рахунок № 118 від 09.08.2023 року на оплату правової допомоги за Договором від 24.11.2022 року у розмірі 5000 грн та платіжна інструкція від 09.08.2023 року № 1005 на суму 5000,00 грн (а.с.20 зворот 25). Суд не\~бере до\~уваги доводи\~представника позивача\~ адвоката\~ Юхименко\~Ю.Ю.\~щодо не\~надання представником\~позивачакасового прибуткового ордера, квитанції до прибуткового касового ордера, оскільки це спростовується матеріалами справи. Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Крім того, при зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 2147,20 грн. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved