Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Процесуальні дії по справі. Позивач в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , відповідно до змісту якого просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - стягнути аліменти з [PERSON] на користь малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. 19.09.2023 судом у порядку ч.8 ст. 187 ЦПК України сформований запит засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано 19.09.2023 відповідь № 232378 з Єдиного державного демографічного реєстру, щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] , де зазначена адреса реєстрації: [ADDRESS] . Ухвалою від 25.09.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 23.10.2023 об 11:00 год. 23.10.2023 розгляд справи не відбувся з підстав перебування судді Лось Л.В. в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №276/1899/21 по обвинуваченню [PERSON] , що розглядалось колегією у складі трьох суддів, про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка. Наступне підготовче судове засідання призначено на 20.11.2023. Ухвалою від 20.11.2023, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд постановив відкласти підготовче судове засідання на 04.12.2023 на 12:00 год. Ухвалою від 04.12.2023, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд постановив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.12.2023 об 15:00 год. Ухвалою від 21.12.2023, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд постановив оголосити перерву у судовому засіданні до 16.01.2024 09:30 год. з метою з`ясування думки дитини. 16.01.2024 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд постановив оголосити перерву у судовому засіданні до 01.02.2024 11:30 год. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . Позивач вказує, що з грудня 2020 року дитина перебуває на відповідному обліку в службі у справах дітей Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. У квітні 2021 року сім`я [PERSON] була взята на облік в комунальному закладі "Центр надання соціальних послуг Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області" у зв`язку з тим, що ситуація у сім`ї класифікована як складна. Доводить, що мати [PERSON] не працює, вживає алкогольні напої і не в змозі утримувати дитину, не створила належних умов для виховання та розвитку сина. Кімнати будинку знаходяться в антисанітарному стані, відсутні в достатній кількості меблі та речі різного призначення, продукти харчування, для дитини не облаштовано місце для відпочинку та сну, виконання домашніх завдань, проведення санітарно-гігієнічних процедур. У зв`язку з цим, [PERSON] не проживає з матір`ю, а тимчасово у мешканців с. Новопіль за різними адресами, фактично дитина стала безпритульною та вимушена бродяжити. У дитини має місце відставання у фізичному розвитку. Суб`єктами виявлення та організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з матір`ю [PERSON] проводилась профілактична робота, надавались соціальні послуги щодо відповідальності за виховання та утримання сина, створення належних умов проживання, підвищення батьківського потенціалу, налагодження стосунків у сім`ї. Упродовж 2021-2023 років сім`ю відвідано 8 разів, про що складено відповідні документи, але позитивної динаміки у поведінці матері та побуті сім`ї не відбулося. Відповідач відповідно притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Під час профілактичного рейду у серпні 2023 року за участю спеціалістів служби у справах дітей, фахівця із соціальної роботи комунального закладу "Центр надання соціальних послуг Оліївської сільської ради" та працівників органів Національної поліції, малолітній [PERSON] , [INFO] , був виявлений на території села Новопіль як дитина залишена без батьківського піклування. Хлопчика було вилучено із небезпечного середовища, обстежено сімейним лікарем та тимчасово влаштовано в сім`ю. Позивач доводить, що [PERSON] впродовж тривалого часу не прагне виховувати та утримувати сина. Не реагує на рекомендації та допомогу з боку суб`єктів соціальної роботи. Вона не змінила способу життя, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, матеріального та фінансового забезпечення дитини, не створила умов проживання. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Оліївської сільської ради 07 вересня 2023 року протокол № 14. Рішенням виконавчого комітету Оліївської сільської ради від 07 вересня 2023 року № 110 затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Зважаючи на викладене, виходячи з інтересів дитини, позивач уважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та зазначає, що після набуття [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, органом опіки та піклування Оліївської сільської ради буде вжито заходів щодо влаштування дитини в сімейні форми виховання. Також посилаючись на норми статей 180, 182, 183 Сімейного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Повноважний представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні від 16.01.2024 зазначила, що позов не визнає. Вказала, що і надалі бажає виконувати свої батьківські обов`язки, підстав для позбавлення її батьківських прав не має. Однак не заперечила, що необхідних умов для проживання дитини нею не створено, дитина тривалий час не проживає разом з нею. При цьому зазначила, що у будинку у неї чисто. Письмового відзиву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не подала. В судовому засіданні допитаний неповнолітній [PERSON] , вказав, що бажає лишитися проживати у прийомній сім`ї. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні від 01.02.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 09.09.2023 (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис за №14 (а.с.11). У свідоцтві про народження дитини в графі батько зазначено [PERSON] ». Згідно із копіює витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України щодо відомостей про батька зазначено " [PERSON] ", відомості про якого записані відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (а.с.13). Батько дитини [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.01.2023 (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис про смерть №8 (а.с.10). [PERSON] згідно довідки про склад сім`ї, зареєстрована разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Реєстрація місця проживання [PERSON] та дитини за вказаною адресою також підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади (а.с.9,31). Згідно із копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, відповідач [PERSON] мала дошлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с.54). Паспорт громадянина України на прізвищем [PERSON] виданий відповідачу 24.02.2023 (а.с.8). Відповідно до наказу служби у справах дітей Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №59-ОД від 17.12.2020 "Про взяття [PERSON] на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах" [PERSON] взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с.15). Відповідно до наказу №126/3 від 19.04.2021 "Про взяття на облік сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах" сім`ю [PERSON] (відповідач) поставлено на облік сімей, що перебувають у складних життєвих обставинах (низький батьківський потенціал матері, вживання алкогольних напоїв, малозабезпеченість, безробіття) (а.с.16). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 14.04.2021, від 28.08.2021, від 25.11.2021, від 17.08.2022, від 15.03.2023, від 04.08.2023, від 30.08.2023 (а.с.17-25) умови проживання останньої є незадовільними, помешкання потребує капітального ремонту, кімнати будинку знаходяться в антисанітарному стані, відсутні в достатній кількості меблі та речі різного призначення, продукти харчування. Для дитини не облаштовано місце для відпочинку та сну, виконання домашніх завдань, проведення санітарно-гігієнічних процедур. Дитина відсутня за місцем проживання, проживає у бабусі [PERSON] - сусідки цієї родини, з матір`ю жити не хоче. [PERSON] постійно вживає алкогольні напої, "бродить по селу" разом із своїм співмешканцем. За актами обстеження у помешканні сім`ї [PERSON] належні умови для проживання відсутні. Згідно із актом оцінки потреб сім`ї визначено, що [PERSON] (яка за старим паспортом значилась за прізвищем " [PERSON] ") є здоровою, інвалідності не має, безробітна, домашнє господарство не веде, має ознаки вживання алкогольних напоїв, курить, ознаки девіантної поведінки відсутні, проживає із співмешканцем, догляд за дитиною не здійснює, син постійно проживає у сусідки [PERSON] , яка його годує, одягає, відправляє до школи та робить з ним домашнє завдання. За місцем проживання [PERSON] належні умови для проживання відсутні (а.с.26-30). За висновком оцінки потреб сім`ї у [PERSON] низький батьківський потенціал, потребує підтримки соціальних працівників (а.с.32-34). Щодо стану та потреб дитини зазначено, що хлопчик на постійній основі проживає в одинокої бабусі, яка за ним доглядає, з матір`ю дитина спілкується лише тоді, коли вона приходить до нього. У сім`ї [PERSON] не створені належні умови для проживання дитини, будинок перебуває у аварійному стані (а.с.35-37). Згідно із копією витягу з протоколу №12 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Оліївської сільської ради від 09.11.2022, а саме з питання про стан утримання, навчання та виховання [PERSON] в сім`ї [PERSON] вирішено Службі у справах дітей Оліївської сільської ради продовжити контроль за станом утримання, навчання та виховання дитини [PERSON] , у сім`ї, як такої, що перебуває у складних життєвих обставинах; педагогічному колективу Новопільського ліцею забезпечити залучення дитини [PERSON] до навчання та тримання на контролі його участь в освітньому процесі; вжити заходів в межах законодавства щодо притягнення до відповідальності матері за невиконання нею батьківських обов`язків щодо дитини; КЗ «Центр надання соціальних послуг Оліївської сільської ради» продовжити у зазначеній сім`ї соціальний супровід (а.с.39-40). Відповідач притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184, ч.2 ст. 184 КУпАП за не виконання батьківських обов`язків, що підтверджується копіям постанов Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.09.2022 та від 18.10.2022 в (а.с.43-53). Відповідно до характеристики на учня 7 класу Новопільського ліцею [PERSON] зазначено, що учень [PERSON] проявив себе як не зовсім дисциплінований учень, не виконував домашні завдання, на заняття приходив без підручників та зошитів, потребує постійного контролю за навчанням та поведінкою зі сторони вчителя. Денис зовні бував неохайним, інколи ходив у брудному взутті, несвіжому одязі. Одяг не відповідав віку та сезону, погоді на вулиці. Мати роками належного контролю за навчанням та поведінкою сина не здійснювала. Зовсім не приділяла уваги вихованню сина, не підтримувала його, не допомагала у навчанні. Тривалий період часу [PERSON] проживав в чужих людей, мати не брала участі у вихованні дитини (а.с.41). За змістом копії довідки комунального некомерційного підприємства "Амбулаторія загальної практики сімейної медицини Оліївської сільської ради", у [PERSON] , [INFO] встановлено відставання в фізичному розвитку (а.с.42). Наказом служби у справах дітей Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30.08.2023 № 104-ОД "Про взяття дитини, залишеної без батьківського піклування, [PERSON] на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" [PERSON] взятий на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, як дитина, яка залишилась без батьківського піклування (а.с.55). Згідно із наказом служби у справах дітей Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30.08.2023 № 105-ОД "Про тимчасове влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування [PERSON] , в сім`ю [PERSON] та [PERSON] " [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.56). Як убачається із змісту копії довідки Комунального некомерційного підприємства "Хорошівська лікарня" Хорошівської селищної ради від 03.11.2023, дитина [PERSON] 30.08.2023 при огляді лікарем педіатром мав відносно задовільний стан, брудний, недоглянутий, наявна підвищена температура до 38 градусів, частий насадний кашель. Після проведеного обстеження 31.08.2023 встановлено діагноз: "Позагоспітальна вогнищева лівобічна пневмонія, неускладнена, ступінь тяжкості ІІ, ДН І ст". Дитину скеровано на стаціонарне лікування. Вказане відповідачем не заперечується. Однак відповідач доводить, що підстав позбавляти її батьківських прав не має, вона належно виконує свої батьківські обов`язки. Згідно висновку виконавчого комітету Оліївської сільської ради як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] ., затвердженого рішенням виконавчого комітету Оліївської сільської ради № 110 від 07.09.2023 (а.с.30), є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.57, 58-59). З метою захисту прав дитини, позивач в її інтересах звернувся до суду з даним позовом. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Відповідно до положень статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У частині першій статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява N 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. За приписами, що містяться у нормах ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судовому засіданні не скористалась своїми процесуальними правами сторін в процесі і не надала жодних належних доказів на спростування доводів позивача. Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позивачем доведений факт доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , а саме суду надані належні, допустимі та достовірні докази того, що відповідач впродовж тривалого періоду часу не прагне виховувати та утримувати сина, не створює відповідні умови для його проживання, не спілкується з сином, не відвідує його, долею, життям та здоров`ям не цікавляться, не виявляє батьківської уваги та турботи, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд розцінює як те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, що відповідно до ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина - [PERSON] . Суд зазначає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із висновком виконавчого комітету Оліївської сільської ради як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Оліївської сільської ради №110 від 07.09.2023, встановлено, що мати [PERSON] не працює і не в змозі утримувати дитину. Вона не створила належних умов для виховання та розвитку сина. Кімнати будинку знаходяться в антисанітарному стані, відсутні в достатній кількості меблі та речі різного призначення, продукти харчування. Для дитини не облаштовано місце для відпочинку та сну, виконання домашніх завдань, проведення санітарно-гігієнічних процедур. У зв`язку з цим, [PERSON] проживає не з матір`ю, а тимчасово у мешканців с. Новопіль за різними адресами. Фактично дитина стала безпритульною та вимушена бродяжити. Мати роками належного контролю за навчанням та поведінкою сина не здійснювала. Зовсім не приділяла уваги вихованню сина, не підтримувала його, не допомагала у навчанні. [PERSON] впродовж тривалого часу не прагне виховувати та утримувати сина. Не реагує на рекомендації та допомогу з боку суб`єктів соціальної роботи. Вона не змінила способу життя, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, матеріального та фінансового забезпечення дитини, не створила умов проживання. Тому, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування уважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки такий висновок зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин матері із дитиною. Проаналізувавши обставини справи ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків у своїй сукупності, беручи до уваги, що таке ухилення має тривалий характер, враховуючи також думку дитини про те, дитина не бажає проживати разом з матір`ю, , а виявила бажання проживати разом із прийомною сім`єю, суд дійшов переконання про наявність передбачених законом підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відносно її неповнолітнього сина. Суд вказує, що сам лише факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав не свідчить про її інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. У суду немає підстав уважати, що позбавлення батьківських прав [PERSON] якимось чином вплине на інтереси дитини, яка не отримує від матері необхідної уваги та догляду. Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із ст. 169 СК України, відповідач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , та його задоволення у цій частині. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, то такі вимоги позивача суд також уважає обґрунтованими та підставними та такими, що підлягають задоволенню у визначеному та гарантованому державою розмірі. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч.1 та 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як визначено ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст. 166 СК України). Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, на вказані положення матеріального права, суд уважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам статей 182, 183, 191 СК України. Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 N 966-XIV). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Роподіл судових витрат Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути 2147,20 гривень судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову.

Outcome: approved