Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

У грудні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 20.08.2016 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис №1115. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 20.08.2016 перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутні спільні інтереси, збереження шлюбу неможливе, та суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. 25.12.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 20.08.2016 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис №1115. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.6). Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27.01.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.14). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало припинення сімейно-шлюбних відносин, припинення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, почуття любові та поваги, мають різні погляди на сімейне життя, примирення між ними неможливе. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Із заяви відповідача не вбачається визнання позову, про визнання відповідачем позову не зазначено в заяві, поданої до суду, а тому клопотання позивача про повернення позивачу 50% судового збору задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved