Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Грабар Оксана Андріївна (далі - третя особа), просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 67 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . На своє звернення до нотаріуса, отримала відмову щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Все своє подружнє життя проживали разом з чоловіком спочатку в кімнаті гуртожитку, згодом у житлі на [ADDRESS] , а з 2000 року і по теперішній час у [ADDRESS] . 18.10.1987 її покійний чоловік, [PERSON] звернувся до начальника Рівненської дистанційної дороги з заявою про постановлення на облік його сім`ї для отримання квартири. 14.09.1995 зареєстровано заяву до начальника Рівненської дистанційної колії з проханням надати житло на 143 км. Згідно довідки виданої начальником дистанційної колії № 145 від 02.06.2000 [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] . 18.12.2003 рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області № 434 виробничому будинку колійного майстра по [ADDRESS] . 08.11.2005 начальник Рівненської дистанційної колії звернувся до начальника Львівської залізниці з проханням надати дозвіл на переобладнання приміщення-контори дорожнього майстра на чотири квартири. [PERSON] зробив прибудови, замінив вікна, двері, підлогу, упорядкував подвір`я. Добудову проводили самі мешканці за власні кошти без погодження проектно-кошторисної документації, так як це приміщення є службово-технічним, а в подальшому планується підведення газу. Згідно довідки Рівненської дистанційної колії, станом на 17.06.2008 у квартирі [ADDRESS] проживають і не зареєстровані з 2001 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . 27.10.2010 рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області № 281 надано дозвіл Рівненській дистанційній колії Львівської залізниці на переобладнання виробничої будівлі колійного майстра по [ADDRESS] під відомче житло. Також виготовити проектно-кошторисну документацію. 20.09.2023 КП «Здолбунівське міське БТІ» надало відповідь на адвокатський запит, в якому повідомило, що згідно матеріалів з технічної інвентаризації, які зберігаються в архівах, за адресою [ADDRESS] зареєстрована будівля виробничого будинку колійного майстра в книзі 5, номер запису 17-308, реєстраційний № 16283216 за державою Україна на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Здолбунівської міської ради 05.10.2006 року. Майже тридцять років, позивач разом з чоловіком мешкали у будівлі по [ADDRESS] регулярно сплачували комунальні послуги, робили ремонтні роботи, здійснювали догляд за прибудинковою територією, брали кредит на переобладнання будівлі. Ухвалою суду від 06.10.2023 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У відзиві на позовну заяву від 06.11.2023 представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача. У відповіді на відзив від 22.11.2023 позивач підтримала позовні вимоги до Виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області. Ухвалою суду від 28.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач, представник позивача - адвокат Казмірчук М.М. підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог. Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву вд 25.11.2023 про розгляд справи без її участі Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей з технічної інвентаризації, які зберігаються в архіві КП «Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації», за адресою [ADDRESS] зареєстрована будівля виробничого будинку колійного майстра в книзі: 5, номер запису: 17-308, реєстраційний № 16283216 за державою Україна на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого виконкомом Здолбунівської міської ради 05.10.2006. Про проведення реконструкції будівлі в житловий будинок квартирного типу та введення в експлуатацію інформація відсутня, що підтверджується листом № 40 від 20.09.2023 КП«Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації» Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтереси у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Особа, яка добровільно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина перша статті 344 ЦК України). За набувальною давністю може бути набуто право власності на чуже нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Враховуючи зазначені положення, слід дійти висновку, що за наявності підстав вважати, що власник майна (якщо такий є) упродовж тривалого часу не виявляє наміру визнати спірне майно своїм, тобто він погодився із його втратою, таке майно може бути визнано власністю фактичного добросовісного володільця. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. При цьому така особа має не визнавати або оспорювати це право позивача, і між сторонами має існувати спір про право, який суд вирішує у порядку позовного провадження. За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Частинами першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, зазначила відповідачем Виконавчий комітет Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області. За змістом статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр. Районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (стаття 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (стаття 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Як вбачається з матеріалів справи, Виконавчий комітет Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської областіне є попереднім власником спірного майна або особою, яка вважає себе власником майна. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed