Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 24.06.2022 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернувся адвокат Цимбал С.Ю. з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , народженої [INFO] , актовий запис про народження №326 від 23.02.2010 року, складений Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Ухвалою від 11.07.2022 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2022 року по справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 07.09.2022 року з КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" повернуто матеріали справи з висновком експерта № 390 від 15.08.2022 року. Ухвалою суду від 08.09.2022 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 26.09.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 08.11.2022 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. 08.12.2022 року представник відповідача [PERSON] подала до суду клопотання, в якому адвокат просить призначити повторну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, оскільки висновок експерта № 390 від 15.08.2022 року викликає сумніви, так як при відібранні зразків біологічного матеріалу для проведення експертизи були допущені суттєві порушення. 08.12.2022 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшли заперечення проти клопотання про призначення повторної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. В судовому засіданні 01.02.2022 року судовий експерт Кривда Р.Г. надав суду пояснення. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.02.2023 року по справі призначено повторну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 16.06.2023 року з КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" повернуто матеріали справи з повідомленням експерта №1305-11 від 12.06.2023 року про залишення ухвали суду без виконання. Ухвалою суду від 20.06.2023 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.07.2023 року по справі призначено повторну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 19.12.2023 року з КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" повернуто матеріали справи без виконання експертизи. Ухвалою суду від 20.12.2023 року провадження у справі поновлено. 26.01.2024 року представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про визнання факту, для з`ясування якого призначено судову експертизу, у зв`язку з ухиленням відповідача від участі в експертизі. 08.02.2024 року представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 08.02.2024 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заперечення на клопотання представника позивача від 26.01.2024 року, заяву про зупинення провадження, а також заяву, в якій просить в зв`язку з оголошенням повітряної тривоги розглянути справу за відсутності сторони відповідача з урахуванням заявлених клопотань та заперечень, позовні вимоги [PERSON] не підтримує, просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.\~Одеси від\~08.02.2024\~року в\~ задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі - відмовлено. Враховуючи наведене та передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності інших учасників справи. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах представник позивача [PERSON] посилається на те, що з 2009 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у близьких стосунках, від яких [INFO] народилася дитина [PERSON] . Запис про батька дитини було здійснено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки [PERSON] на момент народження дитини не перебувала у шлюбі, при цьому були відсутні спільна заява батьків, заява батька або рішення суду про походження дитини від [PERSON] . Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою та уникаючи можливого конфлікту з дружиною, [PERSON] і після народження дитини не подавав до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяви про визнання себе батьком відповідно до ст. 126 СК України, що зумовлює необхідність визнання батьківства за рішенням суду. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] посилається на те, що відповідач з вимогами позову не згоден. Відповідач [PERSON] погодився, що він дійсно познайомився з позивачкою приблизно у 2009 році, але у неї були стосунки з іншим чоловіком, тому у нього є сумніви щодо його батьківства дитини [PERSON] . Представник відповідача зазначає, що позивачем не надано будь-яких письмових доказів, що підтверджують батьківство [PERSON] , не доведено, що будь-які стосунки були між сторонами. Нічим не підтверджено, що відповідач проживав з позивачем на період вагітності та народження дитини. Відповідач [PERSON] почав проживати з позивачкою після смерті дружини. Стосовно висновку експертизи, проведеної на підставі ухвали суду, представник відповідача зазначає про наявність протиріччя та невідповідності змісту експертизи щодо місця відбору біологічних зразків, виникає сумнів щодо їх дійсності та належного отримання, тому висновок експертизи є невірним та помилковим. Надані суду фотографії не відображають дату та місце події та не свідчать про батьківства [PERSON] ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] народилася [INFO] , про що 23.02.2010 року складено відповідний актовий запис №326. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] /т.1 а.с.7/. Вказана інформація також підтверджується і Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, в якому зазначено, що відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України /т.1 а.с.8-9/. Стороною позивача суду надано Результат Аналізу ДНК, складений СПД-ФОП [PERSON] , відповідно до якого імовірний батько [PERSON] не виключається як батько дитини, яка тестується - [PERSON] . Вірогідність батьківства - 99,999999% /т.1 а.с.14/. На підтвердження позовних вимог суду надано також фототаблиці, що відображають спільний відпочинок сторін по справі з дитиною /а.с.15-17/. Судом досліджено Висновок експерта №390, складений КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" 26.08.2022 року, відповідно до якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999999%, таким чином, батьківство практично доведене /т.1 а.с.45-50/. 21.11.2022 року КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" надала письмову відповідь, вих. №2805-11, на запит адвоката Цимбала С.Ю., якою роз`яснено, що у Висновку експерта №390 від 15.08.2022 року на сторінці 2 була допущена технічна друкарська описка, пов`язана зі швидкісним набором та копіюванням тексту, стосовно присутності громадянки [PERSON] у приміщенні відділення судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи 12.08.2022 року, при відібранні зразків букального епітелію у громадянки [PERSON] та дитини [PERSON] , про що був складений відповідний Акт від 12.08.2022 року про відібрання зразків букального епітелію у громадянки [PERSON] , [PERSON] з даними документів, що посвідчують особи /т.1 а.с.99-100/. Представником відповідача до відзиву на позов додано Протокол опитування адвокатом особи за її згодою від 02.11.2022 року, відповідно до якого [PERSON] надала адвокату пояснення, що із сім`єю [PERSON] знайома давно. Протягом тривалих років хворіла його дружина [PERSON] . Приблизно у червні-липні 2017 року [PERSON] запросили доглядати за [PERSON] , а після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] повернулась до місця свого мешкання. Приблизно у лютому 2022 року до [PERSON] звернувся син відповідача [PERSON] - [PERSON] з проханням здійснювати догляд за батьком, оскільки він захворів і потребує постійного нагляду та допомоги. Спочатку [PERSON] знаходився за адресою: буд. [ADDRESS] . [PERSON] перебував в окремій кімнаті. Разом з ним в будинку знаходилися [PERSON] та [PERSON] . Ні [PERSON] , ні дитина у кімнату до [PERSON] не заходили, тільки на його день народження зайшла [PERSON] , привітала з днем народження, поставила квіти та вийшла. Приблизно наприкінці липня 2022 року [PERSON] сказала [PERSON] , що прийдуть лаборанти для відбору крові у [PERSON] . На початку серпня 2022 року прийшли два чоловіка і одна жінка, зайшли в кімнату до [PERSON] , не представлялися. [PERSON] вийшла з кімнати і не чула, про що йшлося і що вони робили. Потім [PERSON] покликала і попросила підписати якійсь папір, пояснивши, що нічого страшного не буде, не треба нікого боятися і нікуди не викликатимуть. У приміщенні відділення судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи ні 12.08.2022 року [PERSON] взагалі ніколи не була. В судовому засіданні 01.02.2023 року судовий експерт Кривда Р.Г. пояснив суду, що підтримує Висновок експерта №390, складений КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" 26.08.2022 року, по всіх пунктах. При цьому вказання наявності свідка [PERSON] при відборі матеріалу в експертній установі - помилка. При відібранні матеріалу на місці проживання відповідача свідок була присутня. Аналогічні пояснення надані експертом і стосовно фактичних дат обстеження. В подальшому судом неодноразово до експертної установи направлялись матеріали справи для проведення повторної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, призначеної 08.02.2023 року, однак ухвала про призначення експертизи залишилась не виконаною в зв`язку з неможливістю відібрання біологічних зразків у відповідача [PERSON] , який через тяжкий стан здоров`я перебував то в лікарні Into-Sana в м. Одесі, то в пансіонаті в Львівіській області. Враховуючи, що з часу призначення повторної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи пройшов рік та відповідно до пояснень сторони відповідача стан здоров`я відповідача [PERSON] не покращується, суд вважає доцільним розглянути справу по суті та ухвалити рішення за наявними в матеріалах справи доказами. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з частиною другою статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 23.02.2010 року складено відповідний актовий запис №326. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . При цьому відомості про батька записані відповідно до ч. 1 аст. 135 СК України. В рішенні від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації» (заява № 3451/05) ЄСПЛ зазначив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства щодо конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Висновком експерта від №390, складений КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" 26.08.2022 року, відповідно до якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999999%, таким чином, батьківство практично доведене. Також відповідно до Результату Аналізу ДНК, складений СПД-ФОП [PERSON] , відповідно до якого імовірний батько [PERSON] не виключається як батько дитини, яка тестується - [PERSON] . Вірогідність батьківства - 99,999999%. При ухваленні рішення суд враховує, що вказаний Результат Аналізу ДНК складений тільки для особистого користування та має примітку, що оскільки відібрання зразків проходило без дотримання суворої процедури за участю третьої нейтральної сторони, та Лабораторія не може перевірити походження зразків, цей результат аналіза не може слугувати доказом в судовому процесі для встановлення батьківства або інших юридичних питань. Імена учасників теста, які зазначенні у висновку, надані клієнтом, та не можуть бути перевірені. Щодо Висновку експерта від №390, складеного КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" 26.08.2022 року, суд приймає до уваги пояснення судового експерта Кривди В.Г., надані в судовому засіданні, щодо того, що у висновку наявні технічні помилки у вигляді зазначення присутності свідка [PERSON] . Для усунення вказаних недоліків та отримання належного та допустимого експертного висновку судом 08.02.2023 року було призначено повторну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. Стороною відповідача суду та експертові надавалась інформація щодо погіршення здоров`я відповідача [PERSON] , його госпіталізації та неможливості відібрання біологічних зразків для проведення експертизи. При цьому протягом тривалого часу, коли справа перебувала в експертній установі, та призначались дати відібрання біологічних зразків, щодо стану здоров`я відповідача суду надані довідки від 30.04.2023 року, 02.06.2023 року, 24.07.2023 року. З довідки з медичної карти від 24.07.2023 року вбачається, що [PERSON] був виписаний за власною категоричною вимогою родичів. Рекомендовано продовження стаційного лікування в умовах спеціалізованого відділення. Таким чином, на теперішній час в матеріалах справи наявні докази, які стороною відповідача ставляться під сумнів, а саме Результат Аналізу ДНК, складений СПД-ФОП [PERSON] , та Висновок експерта від №390, складений КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" 26.08.2022 року, якими встановлено вірогідність батьківства [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] - 99,999999%. Доказів на підтвердження протилежного стороною відповідача [PERSON] суду не надано. При цьому суд зауважує, що заперечуючи проти позовних вимог [PERSON] та посилаючись на те, що стороною позивача не надано інших належних та допустимих доказів на підтвердження позову, стороною відповідача [PERSON] доказів на спростування доводів сторони позивача суду не надано. При цьому, суд відхиляє доводи сторони позивача, зазначені в клопотанні про визнання факту, для з`ясування якого призначено судову експертизу, у зв`язку з ухиленням відповідача від участі в експертизі, оскільки матеріали справи містять письмові докази, в тому числі медичні довідки про стан здоров`я відповідача [PERSON] . Таким чином, враховуючи сукупність наявних доказів в матеріалах справи на підтвердження позовних вимог, в тому числі і категоричність пояснень експерта Кривда Р.Г., наданих в судовому засіданні 01.02.2023 року з визнанням помилок, а також відсутністю доказів сторони відповідача на підтвердження позиції відповідача про невизнання батьківства відносно [PERSON] , суд вважає доведеними позовні вимоги. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved