Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

13 листопада 2023 року представник позивача адвокат Логвиненко С.С. звернувся до суду з позовом, яким просив виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька з актового запису № 125 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 20 травня 2023 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в червні 2022 року [PERSON] познайомився з [PERSON] , після чого вони почали разом проживати та вести спільне господарство. На час знайомства [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 05 жовтня 2022 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] [PERSON] народила дитину - доньку [PERSON] . На момент реєстрації дитини, позивач не знав що не є батьком дитини [PERSON] , а тому за спільною заявою було визнано його батьківство щодо малолітньої дитини. Через деякий час у позивача виникли сумніви щодо батьківства, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до Endeavor DNA Laboratories. Відповідно звіту про встановлення батьківства ДНК виконаного Endeavor DNA Laboratories ймовірність батьківства щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - становить 0%. З огляду на це, позивач звертається до суду із вказаним позовом, який просить задовольнити. Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. У підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник Логвиненко С.С. не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно. Представник позивача подав до суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїу підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом подачі письмових пояснень щодо позову не скористався. За положенням ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частина 1 статті 206 ЦПК України закріплює право позивача відмовитися від позову, а відповідача - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст. 206 ЦПК). Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 20 травня 2023 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 13). В свідоцтві про народження батьками вказано : в графі «батько» - [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] . Запис здійснено відповідно до ч.1 ст. 126 СК України, тобто за спільною заявою батьків. Відповідно Звіту про встановлення батьківства ДНК, що виконане Endeavor DNA Laboratories, ймовірність батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] , становить 0% (а.с. 17). Крім того, та обставина, що позивач не є біологічним батьком дитини [PERSON] і вказаний батьком у свідоцтві про народження дитини виключно через подання спільної заяви до органів реєстрації при отриманні свідоцтва про народження [PERSON] , визнана матір`ю дитини - відповідачкою [PERSON] , про що останньою подано відповідну заяву. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного вихован-ня дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (ч. 1 ст. 121 СК України). Відповідно ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Так, в актовому записі № 125 про народження [INFO] дитини [PERSON] її матір`ю записано [PERSON] , а батьком записано позивача - [PERSON] (а.с.13). За змістом частин 1-3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явив-ши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка у момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 201/6130/19 (провадження № 61-9966св21). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивач звернувся до суду з даним позовом після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Позивач, у момент реєстрації його батьком дитини не знав про це, оскільки вважав що дитина народжена від нього, що встановлено з матеріалів справи і не оспорюється сторонами. Відсутність кровного споріднення між позивачем та малолітньою [PERSON] , [INFO], підтверджується і самою відповідачкою через подання заяви про визнання позову в повному обсязі. Тому вимога позивача про виключення відомостей про нього як батька, з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , за № 125 від 20 травня 2023 року, складеного Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачкою до початку розгляду справи по суті, - позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн. Решта судових витрат у розмірі 536,80 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved