Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Хмільницького міськрайонного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договарами. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 24.06.2021 між АТ"ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір №1926112-023, який підписано електронним підписом позичальника за умовами якого останній отримав кредит в сумі 5345 грн зі сплатою 6,9 % щомісячно. Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 21.03.2023 між АТ"ТАСКОМБАНК" та ТОВ ФК"Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу за умовами якого товариство отримало право вимоги до боржника за кредитним договором №1926112-023 на загальну суму 12352,90грн, що становить 5345 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 0,51 грн - заборгованість за відсотками, 7007,39 грн. заборгованість по комісії. 28.06.2021 між ТОВ "Кредитна установа" Європейська кредитна група" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2912614433/701394, який підписано електронним підписом позичальника за умовами якого останній отримав кредит в сумі 4000 грн зі сплатою 2,5% на добу строком до 26.07.2021 року. Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 19.04.2022 між ТОВ "Кредитна установа" Європейська кредитна група" та ТОВ ФК"Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу за умовами якого товариство отримало право вимоги до боржника за кредитним договором №2912614433/701394 на загальну суму 15900 грн, що становить 4000 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 11900 грн - заборгованість за відсотками. У зв`язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку своїх зобов`язань позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитними договорами та сплачений ним судовий збір . Ухвалою суду від 23.11.2023 в справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву. В судове засідання позивач не з"явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Судові повістки, адресовані відповідачу, а також позовна заява з додатками та ухвала суду про відкриття провадження у справі, двічі надсилались судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, проте конверти повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За наявності умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази, встановив таке. 24.06.2021 між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1926112-023 в сумі 5345 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом - 0,01%., комісія за обслуговування кредиту 6,9%. ( копія а.с. 7-9) Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1926112-023 від 24.06.2021 станом на 31.10.2023 сума боргу складає 12352,9 грн, з яких 5345,0 грн заборгованість за основним боргом 0,51 грн заборгованість за процентами та 7007,39 грн заборгованість по комісії.( а.с. 12). 21.03.2023 між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВ ФК"Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу за умовами якого остання отримала право вимоги до боржників за кредитними договорами в тому числі укладеним з відповідачем на загальну суму 12352,9 грн., (а.с.13-16)\~ З моменту укладення договору факторингу та до 31.10.2023 відповідачем не здійснювалось погашення кредитної заборгованості про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 12) 28.06.2021 між ТОВ "Кредитна установа" Європейська кредитна група" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2912614433/701394, який підписано електронним підписом позичальника за умовами якого останній отримав кредит в сумі 4000 грн зі сплатою 2,5% на добу строком до 26.07.2021 року. Згідно додатку до договору сума процентів за користування кредитом становить 2900,0 грн (а.с.21-23) 19.04.2022 між ТОВ ФК"Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ "Кредитна установа" Європейська кредитна група" укладено договір факторингу за умовами якого остання отримала право вимоги до боржника за кредитним договором укладеним з відповідачем на загальну суму 15900 грн (а.с.24-28) З моменту укладення договору факторингу відповідачем не здійснювалось погашення кредитної заборгованості про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 29). Згідно ст. ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі,він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач на підставі договору №1926112-023 отримав кредитні кошти, проте не виконує свій обов"язок по вчасному їх поверненню та сума заборгованості за тілом кредиту становить 5345,00 грн., а заборгованість по відсоткам - 0.51 грн (а. с. 12), яка підлягає стягненню з відповідача. Встановлено, що банк заявляє вимогу про стягнення з відповідача 7007,39 грн - заборгованості по комісії за кредитним договором№1926112-023. що передбачено п.1.4. заяви - договору про надання споживчого кредиту та п.п.1,2 паспорту споживчого кредиту (а.с.с7-9) Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно із статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. У рішенні від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). У рішенні від 11 липня 2013 року N 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 зроблено висновок про те, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Суд виходить з того, що банк встановивши сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту визначеної п. п. 1.4 п. 1 розділу "Замовлення банківських послуг", не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, у зв`язку з чим дійшов висновку щодо визнання вказаного пункту таким, що не відповідає чинному законодавству. Тому підстав для стягнення з відповідача 7007,39 грн заборгованості по комісії за кредитним договором№1926112-023 суд не вбачає. Крім того, за умовами договору №2912614433/701394, укладеного між ТОВ "Кредитна установа" Європейська кредитна група та відповідачем, здійснено розрахунок коштів, які останній мав сплатити в межах дії договору. Так, згідно Додатку 1 до Договору (а.с. 22) станом на 26.07.2021 відповідач зобов"язаний сплатити 4000,0 грн кредиту та 2900 грн відсотків за користування кредитом, які і підлягають стягненню з останнього. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження\~ № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи те, що позикодавцем нараховано відсотки поза межами дії кредитного договорору, тому підстав для стягнення з [PERSON] 9000,0 грн суд не вбачає. Кредитор не позбавлений можливості відновити свої порушені права на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. У суду не виникає сумніву щодо переходу прав вимоги за договорами до позивача, оскільки ним надано кредитні договори, договори факторингу, витяги з реєстру прав вимоги. Відсутність повідомлення відповідача про відступлення прав за договором позивачу не призводить до такого наслідку, як недійсність/нікчемність відступлення права вимоги, а надає лише можливість здійснювати повернення боргу первісному кредитору. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору №1926112-023 в сумі 5345,51 грн , а саме тіло кредиту - 5345,00 грн., відсотки - 0.51 грн ; та заборгованість по кредитному договору №2912614433/701394 в сумі 6900,0 грн, з яких: тіло кредиту - 4000,0 грн та 2900,0 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial