Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

09 жовтня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, у якій просила суд: - розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , що зареєстрований 11.07.2020 у Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області; - визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] ; - судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що у неї з відповідачем відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння та наявні різні погляди на життя, позивачка та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть та подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. У позовній заяві позивачка зазначила, що від шлюбних відносин у неї та відповідача є спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. З відповідачем позивачка не проживає з лютого 2022 року, оскільки відповідач неодноразово вчиняв з нею сварки зі вживанням ненормативної лексики у присутності дитини, погрожував забрати дитину від позивачки силою, дитина не бажає спілкуватися з батьком. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, добровільно не сплачує кошти на утримання дитини, що стало підставою для примусового стягнення аліментів з відповідача на утримання спільної дитини. Отже, на думку позивачки, наявні правові підстави для вирішення питання про визначення місця проживання дитини разом із нею та розірвання шлюбу. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 22 листопада 2023 року. Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання позивачки про виклик свідків та залучено до участі у справі у якості третьої особи (як орган опіки та піклування), яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Службу у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації, яку зобов`язано скласти письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини та обох батьків (позивача та відповідача), та подати його до суду до 20 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року відкладено підготовче засідання з розгляду справи на 20 грудня 2023 року, продовжено підготовче провадження на 30 днів та залучено до участі у справі як орган опіки та піклування - виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, який зобов`язано скласти письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини та обох батьків (позивача та відповідача), та подати його до суду до 19 грудня 2023 року. Позивачку зобов`язано не пізніше двох днів з дня вручення копії ухвали направити органу опіки та піклування копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку наступного судового засідання. Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року відкладено підготовче судове засідання з розгляду справи на 06 лютого 2024 року, продовжено підготовче провадження на 30 днів. Цією ж ухвалою суду повторно зобов`язано виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування скласти письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини та обох батьків (позивача та відповідача), та подати його до суду до 01 лютого 2024 року. Повторно зобов`язано позивачку надати суду докази направлення третій особі копії позовної заяви з додатками протягом 5 днів з дня отримання ухвали суду. У підготовче судове засідання 06 лютого 2024 року учасники справи не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. 05.02.2024 позивачка [PERSON] подала заяву про залишення без розгляду позовної заяви у частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини. Повідомила, що наслідки залишення частини позовних вимог без розгляду їй зрозумілі. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також зазначала, що відмовляється від виклику у судове засідання свідків, та просила суд здійснити розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд судового засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Надав докази про участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. Третя особа (орган опіки та піклування) 1 - Служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації, подала клопотання про розгляд справи без участі третьої особи. Третя особа (орган опіки та піклування) 2 - виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у підготовче судове засідання представника не забезпечив, причини неявки представника у судове засідання не повідомив, письмових пояснень щодо позову не надав; ухвали суду від 22 листопада 2023 року та від 20 грудня 2023 року в частині надання висновку щодо розв`язання спору - не виконав. Будь-які інші заяви по суті, клопотання, заяви від учасників справи не надходили. Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року задоволено заяву позивачки [PERSON] про залишення без розгляду позовної заяви у частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, Позовну заяву [PERSON] у частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] - залишено без розгляду. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України у зв`язку з визнання позову відповідачем справу у частині позовних вимог про розірвання шлюбу розглянуто у підготовчому судовому засідання з ухваленням рішення у порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Справу розглянуто за відсутності сторін та інших учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 11 липня 2020 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис №06, що підтверджується оригіналом та копією свідоцтва про шлюб від 11.07.2020 серії [NUMBER] (а.с. 7-8). Від шлюбних відносин у позивачки та відповідача є дитина: [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження від 28 січня 2022 року серії [NUMBER] (а.с. 9). За ствердженням позивачки дитина проживає разом з нею. Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам подружжя, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору у розмірі 2147,20 грн (а.с. 2). У позовній заяві позивачкою заявлено дві позовні вимоги: розірвати шлюб та визначити місце проживання дитини, за кожну з яких позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті суд дійшов висновку про повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею за вимогу про розірвання шлюбу, що складає 536 гривень 80 коп. (1073,60 : 2 = 536,80), та стягнення судових витрат у вигляді 50 % судового збору з відповідача на користь позивачки у сумі 536 гривень 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved