Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] , а з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ державної установи «Фонд енергоефективності» від 14.11.2023 № 158-к/тр про звільнення [PERSON] з посади юрисконсульта юридичного відділу державної установи «Фонд енергоефективності»; поновити [PERSON] на посаді юрисконсульта юридичного відділу державної установи «Фонд енергоефективності» з 15.11.2023; стягнути з державної установи «Фонд енергоефективності» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2023 по дату винесення рішення суду; стягнути з державної установи «Фонд енергоефективності» на користь [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн.; стягнути з державної установи «Фонд енергоефективності» на користь [PERSON] судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 65 000,00 грн.; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць. В обґрунтування позову зазначає, що була призначена на посаду юриста юридичного відділу в офісі підтримки діяльності Фонду внаслідок проходження конкурсу. У листопаді 2023 року її звільнили за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скорочення чисельності штату працівників. Звільнення позивача було пов`язане із затвердженням нового штатного розпису, який встановлював меншу кількість працівників юридичного відділу. Позивач вважає своє звільнення неправомірним, оскільки не отримала пропозицій щодо інших посад відповідно до її кваліфікації. Крім того, роботодавцем не враховано її переважне право залишитись на роботі при скороченні штату, як такої, що має вищий рівень кваліфікації. Отже, допущені порушення прав позивачки під час звільнення призвели до завдання [PERSON] моральної шкоди, розмір якої оцінює в сумі 50 000,00 грн. З наведених підстав позивач вважає наказ про звільнення протиправним, а тому останній, на її думку, підлягає скасуванню та, як наслідок, поновленню позивача на посаді й стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою судді від 20.12.2023 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Надалі, 27.12.2023 р. клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального провадження в даній справі ухвалою судді залишено без задоволення. 15.01.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що ДУ «Фонд енергоефективності» було дотримано всіх норм, передбачених для вивільнення працівників, по-перше, вивільнення працівників стало наслідком виконання рішення Наглядової ради Фонду, спрямованого на зменшення витрат та оптимізацію операційних процедур. Це передбачало скорочення штату та перерозподіл функціональних обов`язків у різних підрозділах, зокрема у відділі юридичного забезпечення та договірної роботи. По-друге, позивача завчасно попереджено про майбутнє вивільнення та повідомлено, що станом на 08.09.2023 р. в Фонді відсутня будь-яка інша вакантна посада або інша робота за відповідною професією чи спеціальністю. Також, доповненням від 11.10.2023 р. до Повідомлення № 3 від 08.09.2023 р. [PERSON] повідомлено про введення в дію нового штатного розпису Фонду з 15.11.2023 р. та перенесення дати наступного звільнення позивача із займаної посади юрисконсульта юридичного відділу 14.11.2023 р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. З доповненням від 11.10.2023 р. [PERSON] ознайомилась 26.10.2023 р. Згідно з повідомленням № 28 від 08.09.2023 та його доповненням від 11.10.2023, [PERSON] , що працювала на посаді юрисконсульта юридичного відділу, інформували про скорочення її посади та майбутнє звільнення. Також їй пропонували переведення на посаду експерта відділу оцінки ризиків. [PERSON] надала згоду на це переведення 11.10.2023. Наступного дня, 08.11.2023, [PERSON] подала заяву про переведення на зазначену посаду експерта відділу оцінки ризиків. Отже, в період з 08.09.2023 по 14.11.2023 у Фонду не було законних підстав пропонувати відповідну посаду позивачу. У зв`язку з прийняттям працівниками Фонду пропозицій на переведення на рівнозначні посади у відділ юридичного забезпечення та договірної роботи, які мали переважне право перед позивачем на залишення на роботі, у Фонду була відсутня можливість запропонувати [PERSON] відповідні посади, на яких вона наголошує в позовній заяві, а саме: провідного юрисконсульта, юрисконсульта та фахівця з публічних закупівель. Добір на інші посади здійснювався виключно за результатом проведення відповідних конкурсів, а тому позивачу в порядку ст. 49-2 КЗпП України запропонуванні не могли бути. Крім цього, участі в оголошених конкурсах позивач не брала. Тому сторона відповідача вважає, що вивільнення позивача відбувалось з дотриманням положень законодавства, за відсутності порушень, тому відсутні підстави для задоволення основної вимоги про скасування наказу, а отже і похідні вимоги від основної. 22.01.2024 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, необхідність подачі якої обґрунтовано допущеною у прохальній частині позовної заяви технічною помилкою та відповідь на відзив. 30.01.2024 року до суду надійшли заперечення на заяву про уточнення позовних вимог. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Із запису від 27.01.2020 р. у трудовій книжці [PERSON] , позивач наказом № 03-к від 23.01.2020 р. прийнята на посаду юриста юридичного відділу офісу підтримки діяльності Фонду за конкурсом. 02.08.2023 р. відбулось засідання Наглядової ради Державної установи «Фонд енергоефективності» на якому вирішили: затвердити Організаційну структуру ДУ «Фонд енергоефективності» згідно з Додатком 1; доручити Дирекції організувати подальшу роботу по введенню в дію Організаційної структури ДУ «Фонд енергоефективності» з урахуванням вимог чинного трудового законодавства; оголосити конкурс на заміщення вакантних посад керівників новостворених структурних підрозділів, що вбачається з протоколу № 16 Наглядової ради ДУ «Фонд енергоефективності» від 02.08.2023 р. Згідно з додатком 1 до протоколу № 16 Наглядової ради ДУ «Фонд енергоефективності» від 02.08.2023 р. організаційна структура ДУ «Фонд енергоефективності» складається з 58,25 штатних одиниць, серед яких є: код 09, відділ юридичного забезпечення та договірної роботи. З протоколу засідання дирекції ДУ «Фонд енергоефективності» від 03.08.2023 року вбачається, що 03.08.2023р. було вирішено, що на виконання рішення Наглядової ради від 02.08.2023 № 16 щодо реорганізації та скорочення штатної чисельності працівників ДУ «Фонд енергоефективності», згідно із затвердженою організаційною структурою Фонду, яка вводиться в дію 10.11.2023р., необхідно здійснити: ліквідувати структурні підрозділи, серед яких є юридичний відділ, та вивести зі штатного розпису посади, серед яких є просади юрисконсульта юридичного відділу (3 штатні одиниці). Також було вирішено створити та увести до штатного розпису Відділ юридичного забезпечення та договірної роботи (4 штатні одиниці), який складається з наступних посад: - начальник відділу юридичного забезпечення та договірної роботи (1 штатна одиниця); - провідний юрисконсульт (1 штатна одиниця); - юрисконсульт (1 штатна одиниця); - фахівець з публічних закупівель (1 штатна одиниця). Поряд із цим вирішено створити та увести до штатного розпису Відділ оцінки ризиків (4 штатні одиниці), який складається з наступних посад: - начальник відділу оцінки ризиків (1 штатна одиниця); - провідний експерт з ризикменеджменту (1 штатна одиниця); - провідний експерт з комплаєнсу (1 штатна одиниця); - експерт відділу оцінки ризиків (1 штатна одиниця). Отже, у зв`язку із відповідним скороченням дирекцією доручено: організатору з персоналу [PERSON] внесення відповідних змін та подання на затвердження оновленого штатного розпису з введенням його в дію з 10.11.2023; виконуючому обов`язки організатора з персоналу Вікторії Свіщо оформити внесення відповідних змін до положень про відділи, посадові інструкції та інші облікові документи. Подати оновлені Положення про відділи на затвердження Наглядовій раді Фонду. Між тим, створено кадрову комісію з визначення та порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників при реорганізації та скороченні штату. Комісії доручено провести порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників, посади яких підпадають під скорочення, проаналізувати підстави для врахування переважного права на залишення на роботі та дотримання обмежень звільнення певних категорій працівників. Надати результати порівняння директору Єгору Фаренюку в термін до 08 серпня 2023 року. Вирішено запропонувати працівникам, посади яких підлягають скороченню (із врахування гарантій та обмежень, передбачених трудовим законодавством України певним категоріям співробітників), роботу на інших наявних вакантних посадах за відповідною професією чи спеціальністю (за наявності таких на момент попередження) та переведення за їх згодою на такі вакантні посади. У разі відмови від переведення або відсутності відповідних вільних посад в Фонді звільнити за скороченням чисельності персоналу 09 листопада 2023 року на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Згідно із ст. 2 Закону України «Про Фонд енергоефективності» від 8 червня 2017 року Фонд діє відповідно до Статуту Фонду енергоефективності, який затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Статут Фонду затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2017 р. № 1099 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2022 року № 1184). Органами управління Фонду є Наглядова рада (найвищий орган управління) та Дирекція (виконавчий орган управління). Пунктом 39 Статуту Фонду встановлено, що Наглядова рада діє відповідно до Закону, цього Статуту та Положення про Наглядову раду Фонду енергоефективності, яке затверджується Кабінетом Міністрів України. Дирекція є виконавчим органом Фонду, що здійснює поточне управління його діяльністю (п. 58 Статуту Фонду). Права та обов`язки директора Фонду та членів Дирекції визначаються законодавством, цим Статутом та Положенням про Дирекцію, а також умовами контракту, що укладається з директором Фонду та кожним членом Дирекції (п. 66 Статуту Фонду). Пунктом 82 Статуту Фонду передбачено, що трудовий колектив Фонду становлять громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з Фондом. Відповідно до п. 46 Положення про Наглядову раду державної установи «Фонд енергоефективності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 р. № 142, рішення, прийняті Наглядовою радою в межах її компетенції, є обов`язковими для виконання всіма посадовими особами та працівниками Фонду. Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.92 "Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Отже, перевіряючи позовні вимоги в частині обставин про наявність змін в організації виробництва і праці, вбачається що в ДУ «Фонд енергоефективності» дійсно мали місце зміни у скороченні чисельності або штату працівників шляхом ліквідації структурного підрозділу - юридичний відділ, та уведення Відділу юридичного забезпечення та договірної роботи у кількості 4 штатних одиниць. Прийняття такого рішення є виключною компетенціє органу управління такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою, а тому в судовому порядку переглянуте бути не може. З наведених вище обставин вбачається, що посада позивача підпадала під скорочення. Наказом Директора Фонду «Про скорочення штату, затвердження та введення в дію штатного розпису ДУ «Фонд енергоефективності» від 04.08.2023 р. № 77 наказано, зокрема, затвердити та ввести в дію з 10.11.2023 р. штатний розпис, згідно з додатком до наказу, у кількості 58,25 штатних одиниць; вивести посади, які підлягають скороченню (в т.ч. посаду юрисконсульта юридичного відділу); запропонувати працівникам, посади яких підлягають скороченню з врахуванням гарантій та обмежень, передбачених трудовим законодавством України певним категоріям співробітників) роботу на інших наявних вакантних посадах за відповідною професією чи спеціальністю (за наявності таких на момент попередження) та переведення за їх згодою на такі вакантні посади. У разі відмови від переведення або відсутності відповідних вільних посад в Фонді звільнити за скороченням чисельності персоналу 09 листопада 2023 року на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. 09.08.2023 р. наказом Директора Фонду «Про реорганізацію та скорочення штату ДУ «Фонд енергоефективності» від 09.08.2023 р. № 79 наказано, зокрема: вручити, не пізніше 08.09.2023 р., працівникам пропозицію про переведення на вакантні посади; - запропонувати працівникам, посади яких підлягають скороченню (із врахуванням гарантій та обмежень, передбачених трудовим законодавством України певним категоріям співробітників, роботу на інших наявних вакантних посадах, за відповідною професією чи спеціальністю (за наявності таких на момент попередження) та переведення за їх згодою на такі вакантні посади. У разі відмови від переведення або відсутності роботи в Фонді, звільнити таких працівників за скороченням чисельності 09 листопада 2023 року на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (п 1.3. наказу). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. У зв`язку із проведенням скорочення посади «юрисконсульта юридичного відділу», повідомленням Фонду № 3 від 08.09.2023 р. [PERSON] було повідомлено про скорочення посади, яку вона обіймає. Також позивача було повідомлено, що станом на 08.09.2023 р. в Фонді відсутня будь-яка інша вакантна посада або інша робота за відповідною професією чи спеціальністю. З повідомленням позивач ознайомилась 13.09.2023р. Дирекцією Фонду було прийняте рішення про перенесення введення в дію штатного розпису державної установи «Фонд енергоефективності» з 10.11.2023 р. на 15.11.2023 р., що вбачається з протоколу № 18092023/2 засідання Дирекції Фонду від 18.09.2023 р. На виконання рішення Дирекції Фонду наказом Директора Фонду «Про внесення змін до наказу від 04.08.2023 р. № 76 «Про реорганізацію та введення в дію нової організаційної структури ДУ «Фонд енергоефективності»» від 19.09.2023 р. № 91 внесені зміни до наказу Фонду від 04.08.2023 р. № 76, якими нову організаційну структуру введено в дію з 15.11.2023 р. Також, наказом Директора Фонду «Про внесення змін до наказу від 04.08.2023р. № 77 «Про скорочення штату, затвердження та введення в дію штатного розпису ДУ «Фонд енергоефективності»» від 20.09.2023 р. № 92 передбачено перенесення дати затвердження та введення в дію з 15.11.2023 р. штатного розпису у кількості 58,25 штатних одиниць, а також перенесено дату звільнення працівників за скороченням на 14 листопада 2023 року Наказом Директора Фонду від 20.09.2023 р. № 93 також були внесені зміни до наказу Фонду «Про реорганізацію та скорочення штату ДУ «Фонд енергоефективності» від 09.08.2023 р. № 79. Доповненням від 11.10.2023 р. до Повідомлення № 3 від 08.09.2023 р. [PERSON] повідомлено про введення в дію нового штатного розпису Фонду з 15.11.2023 р. та перенесення дати наступного звільнення Позивача із займаної посади юрисконсульта юридичного відділу 14.11.2023 р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. З Доповненням від 11.10.2023 р. [PERSON] ознайомилась 26.10.2023 р. За наведених положень законодавства та встановлених судом обставин, позивача було вчасно попереджено про наступне вивільнення. Перевіряючи доводи позивача в частині посилань, що остання повинна була бути залишена на роботі, як працівник з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, так як вона мала переважне право на залишення у ДУ «Фонд енергоефективності», суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. На виконання приписів п. 1 ч. 1 ст. 40, ст. 42 КЗпП України відповідно до рішення Дирекції Фонду від 03.08.2023 р. (п. 5 протоколу № 03082023 засідання Дирекції ДУ «Фонд енергоефективності» від 03.08.2023 р.), з метою організації виконання рішення Наглядової ради Фонду щодо затвердження нової організаційної структури та скорочення штатної чисельності фонду з дотриманням чинних вимог трудового законодавства, було створено кадрову комісію з визначення та порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників при реорганізації та скороченні штату. Пунктом 6 рішення Дирекції Фонду доручено Комісії провести порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників, посади яких підпадають під скорочення, проаналізувати підстави для врахування переважного права на залишення на роботі та дотримання обмежень звільнення певних категорій працівників. Результати порівняння Комісії доручено надати в термін до 08 серпня 2023 року. За результатами проведеної роботи Кадровою комісією Фонду було складено Протокол № 2 засідання Кадрової комісії для порівняння продуктивності праці та кваліфікації працівників при реорганізації та скороченні штату ДУ «Фонд енергоефективності» від 08.08.2023 р. та Акт (протокол) про результати аналізу продуктивності праці та рекомендації, стосовно переліку працівників, які можуть мати переважне право для залишення на роботі від 08.08.2023 р. У ході роботи Кадрової комісії було встановлено, що позивач, юрисконсульт юридичного відділу (пункт 2 частини другої статті 42 КЗпП України: особи, в сім`ях яких не має інших працівників із самостійним заробітком (без підтвердних документів). З 31.08.2020 р. виконувала додаткову роботу поза межами посадових обов`язків - секретар Консультативної ради Фонду. Стаж роботи у Фонді 3 роки 05 місяців. За результатами Комісії схвалено рекомендації Дирекції Фонду щодо переліку працівників, які можуть мати перевагу при залишенні на роботі, що підтверджено документами з особових справ працівників та/або наданих Кадровій комісії. Так, з протоколу засідання Кадрової комісії та Акту вбачається, що на посадах юрисконсульта юридичного відділу Фонду працювали: Юхименко Дмитро; [PERSON] ; [PERSON] . Під час порівняння працівників за рівнозначними посадами юрисконсульта було встановлено, що [PERSON] у зв`язку із мобілізацією до лав Збройних Сил України підпадає під заборону на звільнення в разі скорочення посад (ч. 3 ст. 119 КЗпП України). Рішенням Кадрової комісії були схвалені рекомендації щодо переліку працівників, які можуть мати перевагу при залишенні на роботі та переведені на введені до штатного розпису посади, що відповідають займаним посадам, з урахуванням порівняння кваліфікації працівників та продуктивності праці, аналізу підстави для врахування переважного права на залишення на роботі та обмеження звільнення певних категорій працівників. Серед посад юрисконсультів юридичного відділу, які порівнювалися, переважне право було встановлене в [PERSON] та [PERSON] . Продуктивність праці та кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець визначає працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. Зазначене питання викладене в постанові ВС у справі № 161/7196/19, провадження № 61-4375св20 від 22.09.2020. Отже, кадровою комісією Фонду в ході її роботи згідно наявних документів та інформації, які містилися в особових справах працівників та надісланих анкетах з доданими підтвердними документами для визначення переліку працівників, відповідно до частини першої статті 42 Кодексу законів про працю України, посади яких підлягають скороченню, проаналізовано та відображено в довідці окремо про кваліфікацію працівників (за критеріями освіта, загальний стаж та досвід роботи, стаж роботи у Фонді, додаткові сертифікати (свідоцтва), підвищення кваліфікації та інші документи) та продуктивність праці (за критеріями назва посади (відповідність групі та посаді за ДК), участь у проектах Фонду, преміювання (заохочення за виконання роботи з 2021 року для збереження рівних прав працівників). На підставі встановленої інформації комісія встановлювала переважне право на залишення на роботі при наявності вакантних посад для працівників. Також було проаналізовано інформацію про працівників у разі виникнення рівних умов продуктивності праці і кваліфікації згідно з частиною другою статті 42 Кодексу законів про працю України та сформовано довідку щодо переваги в залишенні на роботі. Вказане спростовує посилання позивача про нібито неврахування відповідачем преважного права позивача на залишення на роботі. У період з моменту попередження позивача про скорочення посади юрисконсульта юридичного відділу по дату звільнення позивача (14.11.2023 р.) у штатному розписі Фонду вакантних посад, які б відповідали рівню освіти, кваліфікацій та досвіду роботи позивача, а також іншої роботи, яку б [PERSON] могла виконувати відповідно до кваліфікації, не було, що підтверджується доказами долученими до відзиву. Отже, позивач вважає, що відповідач мав би запропонувати наступні посади: керівника підрозділу внутрішнього аудиту; експерта відділу оцінки проектів фінансового офісу; організатора з персоналу; начальника відділу оцінки ризиків; начальника відділу юридичного забезпечення та договірної роботи. На посаді експерта відділу оцінки проектів фінансового офісу з 24.08.2023 р. працюала [PERSON] відповідно до наказу Директора Фонду від 23.08.2023 р. № 137-к/тр. Тобто відповідна посада з 08.09.2023 р. по 14.11.2023 р. не була вакантною. На посаді організатора з персоналу з 31.08.2023 р. працювала [PERSON] відповідно до наказу Директора Фонду від 30.08.2023 р. № 138-к/тр Тобто відповідна посада з 08.09.2023 р. по 14.11.2023 р. не була вакантною. Добір на інші посади, на яких наголошує позивач, здійснюється на конкурсній основі відповідно до Закону України «Про Фонд енергоефективності», а отже в порядку ст. 49-2 КЗпП України запропоновані позивачу не могли бути, оскільки добір на дані посади регулюється ЗУ «Про Фонд енергоефективності», відповідно до якого до виключної компетенції Наглядової ради належать затвердження порядку добору керівників та працівників Фонду на конкурсній основі. Конкурси на посади були оголошені наказами Директора Фонду та участі в яких позивач не брала. Частина третя статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. За положеннями частини першої та третьої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівника персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Згоду на переведення на іншу роботу працівник підтверджує письмово заявою про таке переведення. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що звільнення позивача із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України відбулося з дотриманням трудового законодавства, а тому в суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу від 14.11.2023 № 158-к/тр про звільнення та поновлення позивача на роботі. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також відшкодування моральної шкоди є похідними, а тому задоволенню також не підлягають. Витрати позивача, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed