Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача допомогу по безробіттю у сумі 4636,41 грн., та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 29.04.2022 [PERSON] за допомогою засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг звернувся до Березанської районної філії Миколаївського ОЦЗ із заявою про надання статусу безробітного. 02.05.2022 йому було надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю. [PERSON] порушено норми, передбачені ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо того, що застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Так, було проведено звірку даних центру зайнятості із даними Пенсійного фонду України та виявлено, що з 22.02.2022 він є працевлаштованим до ТОВ «Планета РС» (ЄДРПОУ 34458113) на посаду пульта керування устаткування залізобетонного виробництва, що підтверджується копією наказу ТОВ «Планета РС» від 22.02.2022 № 4-К. Інформацію про те, що на момент реєстрації в центрі зайнятості він був зайнятою особою, [PERSON] приховав, що спричинило незаконне отримання допомоги по безробіттю з 02.05.2022 по 20.09.2022 на загальну суму 4 634 грн. 41 коп. 21.10.2022 Березанською районною філією Миколаївського ОЦЗ було прийнято наказ № 17 про повернення [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю. У той же день відповідачу було направлено повідомлення про необхідність повернення незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня його отримання, яке він проігнорував. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом та просить суд його задовольнити. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання у час, призначений для розгляду справи по суті, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, а також у справі містяться довідки про успішну доставку відповідачу повідомлень у додаток «Viber». Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, та яким не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вирішив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. За приписами статей 5, 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці. Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних і вищих навчальних закладах, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Судом встановлено, що 29.04.2022 через державний застосунок «Дія» відповідач звернувся до Березанської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного. Заяву прийнято до розгляду 02.05.2022. З 02.05.2022 відповідачу надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується персональною картою безробітного №\~ [NUMBER] , створеною 02.05.2022. Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю, відповідачу у період з 02.05.2022 по 07.09.2022 виплачувалась допомога по безробіттю на загальну суму 4634,41 грн. Відповідно до наказу директора ТОВ «ПЛАНЕТА РС» № 4-к від 22.02.2022 [PERSON] прийнятий на посаду пульта керування устаткування залізобетонного виробництва з 22.02.2022 з посадовим окладом згідно штатного розкладу. Інформація щодо звільнення із вказаного підприємства відсутня. Отже, на час звернення до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного [PERSON] був працевлаштованим, про що працівникам центру зайнятості не повідомив, чим порушив норми ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно з Наказом директора Березанської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості № 17 від 21.10.2022 вирішено забезпечити вжиття заходів про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 4634,41 грн. Згідно з Претензією від 21.10.2022 № 02-527, [PERSON] було запропоновано повернути безпідставно виплачену допомогу по безробіттю у добровільному порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»). Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені у Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного відповідно до статті 45 Закону України «Про зайнятість населення». Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Разом з тим, будучи працевлаштованим, відповідач не повідомив про це центр зайнятості, що є порушенням вимог частини 2 статті 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», якою передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. При цьому, відповідач був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного. На підставі викладеного, оскільки відповідач не повідомив позивача про те, що є працевлаштованим, то останнім було незаконно отримано допомогу по безробіттю на загальну суму у розмірі 4634,41 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно з ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Однак, як встановлено під час розгляду справи, відповідач безпідставно отриману допомогу по безробіттю не повернув. Під час розгляду справи позивачем доведено недобросовісність відповідача в отриманні допомоги по безробіттю, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач не повідомив центр зайнятості про факт того, що перебував у трудових відносинах, хоча був під підпис ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, в тому числі з обов`язком повідомити про працевлаштування. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню незаконно отримана допомога по безробіттю. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2684,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved