Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що вона з липня 2004 року до січня 2023 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 24.01.2023 року відповідно до рішення Чигиринського районного суду у справі № 708/1053/22 було розірвано. В цей період у них народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час фактично знаходяться на повному утриманні позивачки та проживають разом з нею. Старший син\~сторін [PERSON] \~ [INFO] досяг\~повноліття і\~на даний час навчається на другому курсі денної форми навчання в Черкаському державному технологічному університеті за спеціальністю 192 "Будівництво та цивільна інженерія" за кошти державного бюджету, але стипендію не отримує і інших додаткових доходів не має. Навчання сина в університеті потребує значних матеріальних витрат, таких як: витрати на канцелярського приладдя, витрати на харчування, проживання в м. Черкаси, оплату за проживання в гуртожитку, яка становить 800 грн. щомісячно, проїзд, купівлю одягу, взуття, лікування та оздоровлення тощо. Таким чином, навчання сина у навчальному закладі потребує додаткових суттєвих матеріальних витрат, які позивачка самостійно не в змозі надати, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. А тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання або до досягнення 23-річного віку. Відзиву на позов від відповідача не надійшло, а отже він не скористався своїм правом подачі відзиву у встановленим відповідно до ухвали судді про відкриття провадження строк. Згідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Від третьої особи пояснення, заперечення на позов теж не надходили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, приходить до таких висновків. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено судом і вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.03.2005 року, відповідач записаний батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Чигиринського районного суду у справі № 708/1053/22 шлюб між сторонами розірвано 24 січня 2023 року. Згідно з довідкою Черкаського державного технологічного університету № 159 від 29.11.2023 року [PERSON] є студентом другого курсу бакалаврського освітнього рівня за спеціальністю 192\~"Будівництво\~та цивільна\~інженерія" денної форми навчання за кошти державного бюджету, період навчання з 12.09.2022 року до 30.06.2026 року (наказ про зарахування № 232-с від 05.09.2022 року). Таким чином, судом встановлено, що син сторін навчається в м. Черкаси на денній формі навчання за державним замовленням, що свідчить про наявність у позивачки витрат, пов`язаних з навчанням, проживанням та проїздом до місця навчання сина. Згідно з довідкою про розмір платежів від 22.11.2023 року, виданою адміністрацією ЧДТУ, вартість проживання студента [PERSON] в гуртожитку університету складає 800 грн. щомісячно. Факт оплати вартості проживання в гуртожитку протягом навчального періоду підтверджується наданими позивачкою копіями квитанції про оплату. З наведеного випливає, що позивачкою витрачаються значні грошові суми на оплату за проживання сина в гуртожитку. Відповідачем вказаних сум не спростовано. В той же час, надана позивачкою довідка про доходи № 127 від 23.11.2023 року вказує на те, що [PERSON] у період з вересня 2022 року по листопад 2023 року стипендіальних виплат не отримував, тобто, власних доходів не має. А відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, Сімейним кодексом України встановлено принцип рівності прав та обов`язків обох батьків щодо участі у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким із них проживає дитина, на що вказав і Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2018 року у справі № 208/3075/16. З врахуванням цього, не лише відповідач, а й позивачка, як мати, повинні утримувати сина в період його навчання в університеті. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням у вище вказаному університеті, оскільки, навчаючись, не працює і інших доходів не має, а позивачка не має фінансової можливості одноособово на належному рівні утримувати сина. Як передбачено\~ст. 200 СК України,\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в\~ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. А в ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними матеріальної допомоги. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У той же час, відповідачем не надано суду доказів того, що він не в змозі сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, тому суд змушений виходити з наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності та виходячи при цьому із принципу розумності, враховуючи майновий стан як відповідача, так і позивачки, вважає, що сторони обоє можуть надавати допомогу дитині, і, беручи до уваги, що син сторін навчається на денній формі навчання за держзамовленням, тому сторони не несуть витрати на оплату навчання в універститеті, вважає, що даний позов з вимогами є дещо завищеним і не погоджується із визначеним позивачкою розміром аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але, на підставі наданих суду доказів, доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі саме 1/6 частки його заробітку (доходу) починаючи з 07.12.2023 року до закінчення сином навчання 30 червня 2026 року, а не досягнення ним 23-річного віку, оскільки такий обсяг стягнення аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, та буде співмірним з майновим станом сторін, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволеню. Суд зауважує, якщо після закінчення 30 червня 2026 року навчання в Черкаському державному\~технологічному університеті син сторін продовжуватиме навчання на денній формі навчання в цьому чи іншому навчальному закладі, то або позивачка, або її повнолітній син особисто зможуть звернутися до суду з аналогічним позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та,

Outcome: partial