Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 10.04.2018 у цивільній справі № 630/100/18 на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1200 грн. щомісячно на 1/4 частку від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що сторони мають спільну дитину, на утримання якої з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти у розмірі 1200 грн, однак цієї суми недостатньо для належного утримання дитини, оскільки зростають ціни на продукти харчування, одяг тощо. Позивач стверджує, що рівень доходу відповідача збільшився, оскільки на теперішній час він знаходиться в лавах збройних сил та може сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі. Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що її матеріальний стан погіршився ще в зв`язку з тим, що вона втратила роботу 30.06.2019, а витрати на дитину збільшились в зв`язку з тим, що син росте, з 2023 року відвідує секцію футболу, а підвищення цін на необхідні товари та продукти харчування обумовлюють підвищення витрат. Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач виконує рішення суду про стягнення аліментів у повному обсязі та крім того надає сину кишенькові гроші. Разом із тим, позивачкою не надано розрахунку витрат на утримання дитини, з яких можна було б встановити їх збільшення. Посилання позивача на збільшення прожиткового мінімуму та споживчих цін не може бути підставою для перегляду розміру аліментів, але може бути підставою для їх індексації. Також позивачем не надано обґрунтування наявності підстав для перегляду розміру аліментів, визначених у статті 192 СК України. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. Також представник пояснила, що відповідач дійсно проходить службу в лавах Збройних сил України, однак це не може розглядатись як поліпшення його матеріального стану, оскільки війна - тимчасове явище та невідомо, чи буде він служити після її закінчення. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 10.04.2018 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] на користь матері [PERSON] у розмірі 1200 грн щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторонами в судовому засіданні не заперечувалось, що відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів, однак позивач зазначила, що влітку 2023 року попросила відповідача допомогти придбати сину велосипед, відповідач перевів їй на карту близько 7500 грн, однак вважав це сплатою аліментів наперед та припинив їх сплату до кінця 2023 року. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно вимог статті 192 СК України розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд вважає, що аліменти у розмірі 1200 гривень на дитину є об`єктивно недостатніми для забезпечення повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, з урахуванням інфляційних процесів, постійного зростання цін на товари і послуги, а також обов`язку обох батьків належно утримувати дитину. При цьому, суд зазначає, що позивачем доведено факт погіршення її матеріального стану, оскільки згідно наданої копії трудової книжки вона не працює офіційно з 30.06.2019, витрати на дитину збільшились в зв`язку з тим, що син дорослішає, відвідує спортивні секції та потребує належного матеріального забезпечення. Також суд враховує той факт, що відповідач перебуває на військовій службі, що визнається представником відповідача, тобто має постійний стабільний дохід, що дозволяє стверджувати про поліпшення його матеріального стану. Оцінюючи доводи представника відповідача про те, що батько постійно самостійно перераховує гроші на картку сина, суд вважає, що ці кошти не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів, оскілки аліментами є кошти на утримання дитини, тобто забезпечення повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку, які виплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. При цьому, суд зазначає, що згідно статті 186 СК України відповідач як платник аліментів має право на подання заяви до органу опіки і піклування щодо здійснення контролю за цільовим використанням аліментів. Виходячи з викладеного, суд вважає, що обґрунтованим є зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми 1200 гривень на дитину та встановити його у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, саме такий розмір аліментів узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дитини, покриватиме частину витрат на його утримання і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved