Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга вінницька державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, у якому просив суд визнати недійсним заповіт, складений 01 липня 1985 року від імені матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , посвідчений державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори та стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в м. Вінниця померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважав, що має право на успадкування вказаного будинку після смерті матері, оскільки фактично приймав цю спадщину, але з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину після її смерті до нотаріуса не звертався. У вказаному будинку також мешкав рідний брат позивача [PERSON] , який номер [INFO] , після смерті якого в будинку став проживати його син [PERSON] . Позивач часто приїздив у м. Вінницю, залишався у будинку матері, його племінник [PERSON] приймав його як власника будинку, однак останні 3-4 роки племінник зайнявся ремонтом будинку і в розмові дав позивачу зрозуміти, що він має право власності на вищевказаний будинок. В 2020 році позивач звернувся до Першої Миргородської державної нотаріальної контори з приводу можливості оформлення спадщини після смерті матері та отримав Витяг зі спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, а також витяг зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). Згідно даних Витягу зі спадкового реєстру позивач дізнався, що за життя його мати нібито склала заповіт від 01 липня 1985 року, який посвідчений державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори, згідно якого все своє майно вона заповіла братові позивача [PERSON] . Таким чином, у 2020 році позивач дізнався про існування зазначеного заповіту та про порушення його права на спадкування. Заповіт складений від імені матері позивача, яким вона заповіла братові позивача все своє майно, позивач вважає недійсним з огляду на те, що його матір не мала намірів заповідати своє майно брату позивача, а завжди стверджувала, що заповість все позивачу, а не його братові. Позивач впевнений, що 01 липня 1985 року його мати [PERSON] не підписувала заповіту, яким заповіла брату позивача своє майно, а підпис у заповіті вважає підробним. Позивач вважає, що у даному заповіті відсутнє волевиявлення заповідача, а тому він є недійсним, внаслідок чого позивач звернувся до суду із вказаним позовом до правонаступників брата позивача. Судом були вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2023 задоволено клопотання позивача та витребувано докази: - з державного нотаріального архіву Вінницької області спадкову справу заведену 26 березня 2004 року після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] ; - з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відомості про отримання [PERSON] , [INFO] пенсійних виплат з її підписом про отримання пенсії за 1984-1985 роки; - з Державного підприємства «Документ» оригінал заяви форми №1 на виданий паспорт [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться в архівній картотеці; - з Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського особову справу [PERSON] , [INFO] з власноруч підписаними нею документами. На виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2023 про витребування доказів надійшли такі документи. Державний нотаріальний архів Вінницької області надав копію спадкової справи заведеної 26 березня 2004 року після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] (а.с. 76-97). Лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.04.2023, у якому вказано, що відповідно п. 5 Постанови Кабінетів Міністрів України №497 від 11.04.2002 «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду», Міністерство праці та соціальної політики зобов`язано забезпечити проведення органами праці та соціального захисту населення інвентаризації пенсійних справ і особових рахунків та передачу їх органам Пенсійного фонду згідно з актами, складеними за формою, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики. Згідно п. 2 Порядку «Передачі функцій з призначення і виплати пенсій органами праці та соціального захисту населення органами Пенсійного фонду в Вінницькій, Волинській, Житомирській, Запорізькій, Івано-Франківській, Кіровоградській, Луганській, Одеській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Черкаській, Чернівецькій, Чернігівській областях та м. Севастополі», затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 11.04.2002 №497 передаються закриті особові рахунки та відомості на виплату пенсії за останні три роки та архівні пенсійні справи, протягом трьох останніх років. Враховуючи зазначене, Головне управління не має можливості надати відомості про отримання [PERSON] , [INFO] пенсійних виплат з її підписом про отримання пенсії за 1984-1985 роки (а.с. 98). Лист Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського №28/268 від 20.04.2023, у якому\~вказано,\~що для прискорення пошуку особової справи [PERSON] , просять надати копію трудової книжки або вказати точний період роботи та займану посаду (а.с. 102). Копія ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2023 про витребування доказів не отримана Державним підприємством «Документ», рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 109-110). За клопотанням позивача ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2023 було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. На вирішення експертизи поставлено питання: чи виконано підпис в заповіті складеному 01 липня 1985 року від імені [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , посвідчений Державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори (номер у нотаріуса 148/2004 номер у спадковому реєстрі 3444195) нею самою чи сторонньою особою? Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2023 поновлено провадження у вказаній справі, оскільки до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових доказів, необхідних для проведення експертизи (а.с. 123). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2023 витребувано у позивача [PERSON] вільні зразки підпису та почерку [PERSON] наближених за часом виконання досліджуваного підпису за 1983-1990 роки (а.с. 127). На виконання вказаної ухвали суду від 16.06.2023 позивач [PERSON] надіслав клопотання про витребування доказів, а саме з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відомості про отримання [PERSON] , [INFO] пенсійних виплат з її підписом про отримання пенсії за 1984-1985 роки; з Державного підприємства «Документ» оригінал заяви форми №1 на виданий паспорт [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться в архівній картотеці (а.с. 132). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2023 задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відомості про отримання [PERSON] , [INFO] пенсійних виплат з її підписом про отримання пенсії за 1984-1985 роки; з Державного підприємства «Документ» оригінал заяви форми №1 на виданий паспорт [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться в архівній картотеці (а.с. 136). Копія ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2023 про витребування доказів не отримана Державним підприємством «Документ», рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 145-146). На виконання ухвали суду від 12.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило, що відповідно до п. 5 Постанови Кабінетів Міністрів України №497 від 11.04.2002 «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду», Міністерство праці та соціальної політики зобов`язано забезпечити проведення органами праці та соціального захисту населення інвентаризації пенсійних справ і особових рахунків та передачу їх органам Пенсійного фонду згідно з актами, складеними за формою, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики. Згідно до п. 2 Порядку «Передачі функцій з призначення і виплати пенсій органами праці та соціального захисту населення органами Пенсійного фонду в Вінницькій, Волинській, Житомирський, Запорізькій, Івано-Франківській, Кіровоградській, Луганській, Одеській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Черкаській, Чернівецькій, Чернігівській областях та м. Севастополі», затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 11.04.2002 №497 передаються закриті особові рахунки та відомості на виплату пенсії за останні три роки та архівні пенсійні справи, протягом трьох останніх років. Функції з призначення і виплати пенсій перейшли до Головного управління 01.07.2002 року. До 01.07.2002 призначеннями пенсій займалися органи соціального захисту населення. Тобто, пенсія [PERSON] , [INFO] призначалася органами соціального захисту населення. Враховуючи зазначене, Головне управління немає можливості надати відомості про отримання [PERSON] , [INFO] пенсійних виплат з її підписом про отримання пенсії за 1984-1985 роки (а.с. 147-148). Враховуючи вказане,\~ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 30.08.2023 витребувано з Управління соціального захисту населення (Лівобережне) в м. Вінниця (вул. Замостянська, 7, м. Вінниця) відомості про отримання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , пенсійних виплат з її підписом про отримання пенсії за 1984-1985 роки; з Управління соціального захисту населення (Правобережне) в м. Вінниця (вул. Космонавтів, 30, м. Вінниця) відомості про отримання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , пенсійних виплат з її підписом про отримання пенсії за 1984-1985 роки (а.с. 150). На виконання\~ухвали Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 30.08.2023 Департамент соціальної політики Вінницької міської ради повідомив, що архівна пенсійна справа [PERSON] , 1910 р.н. в реєстрі архівних справ управлінь соціального захисту населення (Лівобережне) та (Правобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради не значиться (а.с. 157). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2023 було направлено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга вінницька державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним для подальшого виконання експертами Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2023 про призначення по даній справі судової почеркознавчої експертизи (а.с. 164). 13.11.2023 матеріали вище вказаної цивільної справи повернулися до суду разом з листом експерта №3759/3322/23-21/21 від 01.11.2023 у якому вказано, що ухвала суду від 26.04.2023 по цивільній справі №127/23273/22 залишена без виконання, оскільки експерту не надано вільні зразки підпису та почерку [PERSON] наближених за часом виконання досліджуваного підпису, за 1983-1990 роки. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2023 поновлено провадження у справі, призначено дату, час і місце судового засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2024 визнано, що подання позивачем [PERSON] клопотання про витребування доказів та призначення по справі судової почеркознавчої експертизи є зловживанням процесуальними правами. Клопотання [PERSON] про витребування доказів та призначення по справі судової почеркознавчої експертизи залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити їх з підстав, зазначених у позові. Суду пояснив, що він вважає, що заповіт від 01 липня 1985 року його мати [PERSON] не підписувала, він є підробним і в даному заповіті відсутнє волевиявлення заповідача. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Молявчик О.В. позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Суду пояснив, що позивачем не зазначено належних та допустимих доказів про відсутність волевиявлення заповідача. Оспорюваний заповіт складено особою, яка мала на це право, у письмовій формі і підписаний особисто заповідачем. Доказів протилежного позивачем суду не надано. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні та розгляд справи проводити без його участі (а.с. 66 на звороті). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Другої вінницької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої просить розглянути справу у їх відсутність (а.с. 55). Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] записано: мати [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Мати позивача [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 29 жовтня 2020 року (а.с. 8). За життя, 01 липня 1985 року, [PERSON] було складено заповіт, реєстр №2-858, який посвідчений державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Курбатовою С.П., відповідно до якого на випадок своєї смерті [PERSON] зробила таке розпорядження: належний їй цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] заповіла синові [PERSON] . Державним нотаріусом 18.02.2004 зроблено відмітку на заповіті, відповідно до якої за наявними відомостями Державного нотаріального архіву Вінницької області, даний заповіт не скасований та не змінений (а.с. 86). На а.с. 76-96 копія спадкової справи №148/2004, заведеної 26.03.2004 Другою вінницькою державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] , відповідно до якої із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] звернувся 26.03.2004 її син [PERSON] , 1938 року народження. Місце відкриття спадщини перевірено по будинковій книзі, виданій 1-м відділом міліції м. Вінниці 29.09.1958, де є дані про прописку спадкодавиці [PERSON] в спадковому будинку [ADDRESS] , з 29.09.1958 по день смерті. Факт прийняття спадщини та підставу для звільнення від сплати державного мита перевірено по цій же будинковій книзі, де є дані про прописку спадкоємця [PERSON] в зазначеному вище спадковому будинку, з 22.07.1988 по 30.01.1996. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26 березня 2004 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. на підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори 01 липня 1985 року за реєстром №2-858, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , належного померлій на підставі договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Вінницькою міською нотаріальною конторою 20 липня 1949 року, зареєстрованого у Вінницькому міжміському бюро технічної інвентаризації 16 липня 1965 року в реєстровій книзі за №9757 (а.с. 94). Брат позивача [PERSON] помер [INFO] , спадкоємцями майна якого є два його сини [PERSON] та [PERSON] , відповідачі по справі. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач [PERSON] посилався на ту обставину, що заповіт від 01 липня 1985 року його матір [PERSON] не підписувала, а її підпис у заповіті вважає підробним. Крім того, позивач вважає, що у даному заповіті відсутнє волевиявлення заповідача, а тому він є недійсним. Так, оспорюваний заповіт було складено 01 липня 1985 року. Статтею п`ятою Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Чинний Цивільний кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року (пункт 1 Прикінцевих та перехідних положень), а тому до правовідносин сторін у цій справі підлягають застосуванню норми чинного на час складання оспорюваного заповіту Цивільного кодексу Української СРСР 1963 року (далі ЦК УРСР). Згідно із частиною першою статті 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений (стаття 541 ЦК УРСР). Згідно із ст. 545 ЦК УРСР недійсність окремих частин заповіту не тягне за собою недійсності його в цілому. Якщо заповіт буде визнаний недійсним, то спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений спадщини, одержує право спадкувати на загальних підставах. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Згідно із\~ч.\~2\~ст.\~44\~ЦК УРСР письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають. Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими й електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 79 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ст. 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач [PERSON] не надав та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] не підписувала 01\~липня 1985\~року заповіт, реєстр №2-858, який посвідчений державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Курбатовою С.П., що у [PERSON] було відсутнє волевиявлення на складання та підписання заповіту від 01 липня 1985 року. З огляду на предмет і підстави заявленого [PERSON] позову твердження позивача про те, що підпис у оскаржуваному заповіті [PERSON] від 01 липня 1985 року виконано не нею, а іншою особою, з`ясування питання ідентифікації виконавця підпису в оспорюваному заповіті при проведенні судової почеркознавчої експертизи має визначальне значення для встановлення обставин справи та є способом реалізації основоположних засад цивільного судочинства змагальності сторін, доведеності та переконливості їх доводів та доказів перед судом. Обов`язок доказування невідповідності підпису [PERSON] на оспорюваному заповіті процесуальний закон покладає на позивача, а тому саме він зобов`язаний це доводити, зокрема в спосіб, визначений ним та законом, шляхом проведення в справі судової почеркознавчої експертизи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Почеркознавча експертиза - комплекс заходів, що спрямовані на встановлення приналежності почерку рукопису й підпису конкретній людині. Зазвичай застосовується для визначення справжності підпису або виявлення фальсифікації документа. Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. За клопотанням позивача судом призначалася судова почеркознавча експертиза щодо встановлення належності [PERSON] підпису на заповіті від 01 липня 1985 року та за клопотанням позивача численними ухвалами суду витребовувалися з відповідних установ та організацій, а також безпосередньо у позивача, вільні зразки підпису та почерку [PERSON] , наближених за часом виконання досліджуваного підпису за 1983-1990 роки. Проте ухвали суду про витребування доказів виконані не були через відсутність витребуваних доказів в установах та організаціях, а також безпосередньо у позивача. 13.11.2023 матеріали вище вказаної цивільної справи повернулися до суду разом з листом експерта №3759/3322/23-21/21 від 01.11.2023 у якому вказано, що ухвала суду від 26.04.2023 по цивільній справі №127/23273/22 залишена без виконання, оскільки експерту не надано вільні зразки підпису та почерку [PERSON] наближених за часом виконання досліджуваного підпису, за 1983-1990 роки. З урахуванням вказаних вище норм законодавства та наданих сторонами доказів, суд важає, що позивач не довів суду належними доказами заявлені позовні вимоги, а тому необхідно відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга вінницька державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. На підставі ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed