Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до КС «Альянс» (далі відповідач), треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж. В., Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , про визнання іпотеки такою, що припинена, зняття заборони відчуження нерухомого майна. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між відповідачем та [PERSON] було укладено договір кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 75000,00 грн. Позивач як чоловік [PERSON] дав письмову згоду на укладення цього договору. Крім того, між відповідачем та позивачем було укладено договір кредиту, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 75000,00 грн. Забезпеченням вказаних договорів кредиту став договір іпотеки, а предметом цього договору стала трикімнатна квартира, на яку накладена заборона відчуження. На даний час у позивача перед відповідачем заборгованість за договором кредиту відсутня, що підтверджується відповіддю наданою державною виконавчою службою. Позивач в добровільному порядку не може вирішити питання щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна, оскільки представники відповідача відсутні за юридичною адресою, а без участі відповідача вказане питання в нотаріальному порядку вирішити не можливо. За таких обставин, посилаючись на норми законодавства та судову практику, позивач просить суд визнати іпотеку такою, що припинена за договором іпотеки, а також зняти заборону відчуження нерухомого майна, і виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з договором іпотеки. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача за довіреністю Гуленко Л. В. подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, а розгляд справи проводити без участі позивача. Відповідач про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження, однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду з відміткою - вибули. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Причини неявки суду не відомі. Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж. В. (далі третя особа-1) у судове засідання не з`явилася, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі третя особа-2) подав до суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без участі представника, ніяких заперечень та доповнень по вказаній справі не має. [PERSON] (далі третя особа-3) подала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі, позов підтримала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач та третя особа-3 уклали з відповідачем договори кредиту на загальну суму 150000,00 грн. З метою забезпечення вимоги відповідача, як іпотекодержателя за договорами кредиту №№ 69-Ч та 70-Ч від 28 березня 2008 року укладених між відповідачем та третою особою-3 і позивачем відповідно, відповідач та позивач, який є майновим поручителем третьої особи-3, 28 березня 2008 року уклали договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна картира № 12, що розташована на четвертому поверсі чотириповерхового будинку у [ADDRESS] . Загальна площа: 64,20 кв.м, житлова площа: 39,0 кв.м. Цього ж дня третя-особа-1 у зв`язку з посвідченням вказаного договору наклала заборону відчуження на нерухоме майно, тобто вказану квартиру, до припинення дії договору іпотеки (а.с. 12-18). Право приватної власності позивача на квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , підтверджуються копією договору купівлі-продажу квартири від 30 травня 2005 року (а.с. 10) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31 травня 2005 року № 7393111 (а.с. 11). Відповідно до відповіді третьої особи-2 від 27 вересня 2023 року № 19641, наданої на запит завідуючого сектору «Чорнобаївського бюро правової допомоги», відповідач з 28 червня 2016 року вибув повністю як сторона виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення солідарно з позивача та третьої особи-3 заборгованості на користь відповідача, а тому у позивача заборгованість на користь відповідача є повністю відсутньою; відкритих виконавчих проваджень про стягнення заборгованості на користь відповідача з позивача станом на 27 вересня 2023 року не виявлено. При цьому останньою заміненою стороною виконавчого провадження після відповідача зазначено [PERSON] (а.с. 20-21). Згідно із ч. 1 ст. 509 та ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.ч. 1, 2 ст. 598, ст. 599 ЦК України). Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Підстави припинення іпотеки окремо визначені в ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Зміст цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі № 522/1528/15-ц зазначено, що наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати. Позивач не довів належними та допустимими доказами, що на момент розгляду цієї справи він та третя особа-3 виконали свої зобов`язання за кредитними договорами повністю, зокрема, сплатили заборгованість, виконали рішення суду, яке набрало законної сили, що є правовою підставою для припинення зобов`язань за договором іпотеки. Доводи позивача про те, що підставою визнання іпотеки припиненою є відсутність боргу перед відповідачем, є необґрунтованими, адже законом України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки, як вибуття сторони виконавчого провадження в наслідок її заміни іншою стороною виконавчого провадження. Відтак, заміна сторони виконавчого провадження, в даному випадку відповідача, не має наслідком припинення зобов`язання за кредитними договорами у позивача та третьої особи-3, що в свою чергу не припиняє зобов`язань і за договором іпотеки, оскільки за умовами вказаного договору іпотеки, право застави та відповідно і цей договір припиняє чинність у разі: припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою; знищення (втрати) предмета іпотеки; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Порука та застава (іпотека) не припиняються за обов`язками позичальників щодо заборгованості за кредитом, процентів і неустойки, які існували на момент стягнення заборгованості за кредитними договорами. Тобто, вибуття сторони виконавчого провадження не є підставою для припинення поруки та застави (іпотеки), які можуть забезпечувати виконання зобов`язання, що виникло до моменту заміни сторони виконавчого провадження. Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed