Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

27 вересня 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27.09.2018 року у розмірі 111 157,13 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустило проект monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Умови і правила обслуговування в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 27 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав в мобільному додатку примірники вищевказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Акціонерне товариство «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором станом на 01 серпня 2023 року становить 111 157,13 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 111 157,13 грн., заборгованість за пенею - 0,00 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Тому, Акціонерне товариство «Універсал Банк» вирішило звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. 04 січня 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Як відповідач він визнає той факт, що 27 вересня 2019 року ним було підписано анкету-заяву. При цьому, у зазначеній анкеті-заяві, що надана позивачем у якості додатку до позовної заяви, відсутні жодні умови надання кредиту, строки повернення кредиту, а також не вказано суми будь-якого кредитного ліміту для відповідача. При цьому, такі документи, як Умови обслуговування рахунків фізичних осіб, Витяг з тарифів за карткою «Мonobank», Таблиця обчислення вартості кредиту, які містяться у матеріалах даної справи, не були надані відповідачу, як клієнту, в письмовому вигляді Матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Що стосується тіла кредиту, то у позовній заяві зазначено, що відповідач отримав кредит у розмірі 50 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. В свою чергу, у розрахунку позивач зазначає, що заборгованість за тілом кредиту становить 111 157,13 грн. При цьому у Витягу з умов обслуговування рахунків фізичних осіб, що наданий позивачем у якості додатку до позовної заяви, ніде не зазначена сума тілу кредиту або кредитного ліміту у розмірі 111 157,13 грн. Тому, надані позивачем докази є суперечливими між собою. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У заяві позичальника від 27 вересня 2019 року процентна ставка не зазначена. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилається на витяг з Тарифів за карткою Мonobank та Витяг з Умов обслуговування фізичних осіб. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Універсал Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Відповідач вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ІІК України. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ним кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Універсал Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Мonobank», та Тарифів. Відтак, відповідач не був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 111 157,13 грн., в той час, як згідно наданого банком розрахунку заборгованості, на погашення суми заборгованості було сплачено 392 494,35 грн. Таким чином, реальна заборгованість за тілом кредиту відсутня. Доказів зменшення, збільшення, зміни розміру кредитного ліміту та використання у відповідний час відповідачем грошових коштів позивача до позовної заяви не додано. Наданий банком розрахунок заборгованості відповідача у розмірі 111 157,13 грн. в дійсності не відповідає заборгованості саме за тілом кредиту, оскільки включає в себе і суму заборгованості за відсотками, які нараховувалися на суму кредиту, та штучно збільшували розмір кредитного ліміту та суму заборгованості. У зв`язку з викладеним просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Також, 04 січня 2024 року від представника позивача - Мєшнік К.І. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 27 вересня 2019 року підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом №33/1 від 22.08.2019 р., набули чинності з 23.08.2019 р., які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи). Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та відповідачем, у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає АТ «Універсал Банк» за Договором про надання банківських послуг «Мonobank», у підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. У випадку, коли особа не надає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Мonobank» шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок «Мonobank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку «Мonobank». Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто, лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку «Мonobank» та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Мonobank», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком жодним чином. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, баланс складає мінус 61 157.13 грн. Тобто, заборгованість складає 111 157,13 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 50 000,00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить мінус 61 157,13 грн. Овердрафт - (мінус) 61 157,13 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 525 677,44 грн. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат по картці на суму 636 834,57 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 111 157,13 грн. (636 834.57 грн. - 525 677.44 грн. = 111 157,13 грн.). Варто також зауважити, що як вбачається із деталізованої виписки про рух коштів по картці, Відповідачем були оформлені 13 заяв послуги «Переведення витрати у розстрочку» на загальну суму 116 637,60 грн. Ще, відповідачем була оформлена 1 заява послуги «Покупка частинами» на загальну суму 3 999,00 грн. В свою чергу поповнення, які проводив відповідач, свідчать про те, що відповідач усвідомлював, що винен Банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. 19 січня 2024 року від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено наступне. Наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг ним не підписані, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг містить лише анкетні дані відповідача та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрану ним конкретну банківську послугу. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка МопоБанк», та Тарифів. Відтак, відсутні підстави вважати, що відповідача було ознайомлено саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Посилання позивача на положення Закону України «Про електронну комерцію», у даному випадку, є недоречним, оскільки надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, не підписані відповідачем відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Наданий банком розрахунок заборгованості відповідача в розмірі 111 157,13 грн. в дійсності не відповідає заборгованості саме за тілом кредиту, оскільки включає в себе і суму заборгованості за відсотками, які нараховувалися на суму кредиту, та штучно збільшували розмір кредитного ліміту та суму заборгованості. Отже, розмір кредитного ліміту збільшувався за рахунок списання відсотків, нарахування яких здійснювалося на суму фактично наданої відповідачу позики та розміру відсотків за попередні місяці. Тобто, відсутні документи про укладення кредитних договорів на розстрочки, з зазначенням усіх умов та строку надання кредиту, ПІБ та посади представника банку, хто надає кредит, печатки банку, підписів сторін та ін. Відсутні паспорти споживчого кредиту. Згідно деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку по 13 розстрочкам банк списав 126 288,91 грн. Тобто, на 9 651,31 грн. більше у порівнянні з сумою оформлення розстрочок - 116 637,60 грн. Отже вважає, що вимога позивача про стягнення тіла кредиту у розмірі 111 157,13 грн. не є обґрунтованою. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27 вересня 2019 року [PERSON] підписав з Акціонерним товариством «Універсал Банк» Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити йому поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт, погодившись, що вказана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с. 12). У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив, що 27 вересня 2019 року він звертався до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, у пункті 3 відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. У зв`язку з цим суд не бере до уваги та відхиляє посилання відповідача на те, що йому не були надані для ознайомлення Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, оскільки такі твердження повністю спростовуються підписом відповідача в Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 27 вересня 2019 року, в якій він підтвердив ознайомлення з даними документами. Також, у пункті 9 Анкети-заяви відповідач підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку. У вищевказаній Анкеті-заяві також зазначено, що проставленням свого підпису під цією анкетою-заявою [PERSON] засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також він визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідно до п. 2.1. розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (а.с. 13-25) Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України. Згідно з п.п. 2.1., 2.4., 2.5. розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, для надання послуг Банк видає Клієнту картку. Підписанням Анкети-заяви клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком: при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або при активації клієнтом віртуальної картки в мобільному додатку. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. При цьому, наведені у письмовому запереченні твердження відповідача про недоречність застосування положень Закону України «Про електронну комерцію» є безпідставним та помилковим, а тому судом до уваги не беруться. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Таким чином судом встановлено, що 27 вересня 2019 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачу позивачем було надано можливість розпоряджатись кредитними коштами, проте відповідач зобов`язання належним чином за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом та користування нею в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань, а тому всі наведені у відзиві на позовну заяву заперечення відповідача в цій частині суд до уваги не бере та відхиляє. У відзиві на позовну заяву та у письмовому запереченні на відповідь на відзив відповідач фактично не заперечував факт того, що він скористався наданим кредитом, та не погоджувався лише зі здійсненим позивачем розрахунком заборгованості. Отже, між відповідачем та Банком склалися кредитні правовідносини, у яких праву кредитодавця вимагати повернення наданих у кредит грошових коштів, кореспондує обов`язок позичальника повернути отримані у кредит кошти на умовах обумовлених укладеною між ними угодою. Згідно з розрахунку заборгованості станом на 01 серпня 2023 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 111 157,13 грн., яка є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 7-11). Наведені у відзиві на позовну заяву заперечення відповідача щодо помилковості здійсненого позивачем розрахунку заборгованості не доведені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому судом до уваги не приймаються. У випадку незгоди зі здійсненим позивачем розрахунком заборгованості відповідач мав право заявити клопотання про призначення по справі експертизи, однак таким правом не скористався. В свою чергу, на підтвердження заявленого розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 27 вересня 2019 року станом на 01 серпня 2023 року (а.с. 7-11), а також Виписку про рух коштів по картці [PERSON] від 02 січня 2024 року за період з 27 вересня 2019 року по 01 серпня 2023 року (а.с. 75-92). При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи виключно на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Будь-яких доказів на підтвердження помилковості здійсненого позивачем розрахунку заборгованості стороною відповідача суду не надано. В свою чергу, згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання банківських послуг від 27 вересня 2019 року на загальну суму 111 157,13 грн. Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 634, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved