Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з 18 серпня 2017 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони мають різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження шлюбу стало неможливими. Фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 01 вересня 2023 року. Також позивач зазначила, що в даний час діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. З відповідачем домовленості щодо виконання обов`язку з утримання дітей не досягнуто. Тому просила шлюб між нею та відповідачем, укладений 18 серпня 2017 року, розірвати, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на кожну дитину. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.21). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надали. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов відповідач не надав. Інші клопотання та заяви по суті справи від сторін суду не надходили. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, що в судове засідання не з`явився. Заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 серпня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 серпня 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1381 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27 грудня 2017 року Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 серпня 2020 року Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 8, 9). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримувала в повному обсязі та просила задовольнити. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сім`ю, відновити подружні стосунки. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, виходячи з приписів ч.1 ст.24 СК України, за відсутності вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позовну вимогу про розірвання шлюбу задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить їй залишити прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд виходить з наступного. Як встановлено судом, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8, 9). При цьому позивач посилається на те, що з відповідачем не досягнуто домовленості з утримання дітей. Таким чином судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо аліментів на утримання дітей, їх розміру та періодичності сплати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] . За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Також при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік, на час розгляду справи становить 3 196 грн., на дитину віком до шести років - 2 563 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на двох дітей, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітніх [PERSON] та [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Будь-які докази, які б підтверджували, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, позивачем до матеріалів справи не додано. Тому судом не встановлено підстав для стягнення аліментів в більшому розмірі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 08 листопада 2023 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених відносно них вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. за позовною вимогою про розірвання шлюбу. У зв`язку з задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1073 грн. 60 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. Крім того, у зв`язку з задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів, за якою позивач від сплати судового збору звільнена, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial