Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Зеленського С.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1135139 від 06.07.2023 року, звернулася до суду з позовною заявою (з врахуванням уточнених позовних вимог), в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 39021 грн. 02 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 29.05.2014 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.10.2018 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі частини із усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач покладені на нього обов`язки рішленням суду не виконує, аліменти сплачує періодично та не у повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості, який надано державним виконавцем, відповідач станом на 30 травня 2023 року має перед позивачем заборгованість зі сплати аліментів на суму 39021 грн. 02 коп. за період з 01.01.2021 року по 30.05.2023 року включно. Сума пені за прострочення сплати аліментів складає 39021 грн. 02 коп. Оскільки ч. 1 ст. 196 СК України встановлено обмеження розміру стягнення неустойки (пені) не більше 100 % заборгованості по аліментам, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки в сумі 39021 грн. 02 коп. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2023 року вказану цивільну справу прийнято до провадження. Розгляд справи вирішено поводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Зеленський С.В. в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, 22.12.2023 року представник позивача надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Надав суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до суми в розмірі 500 грн. Також зазначив, що заборгованість зі сплати аліментів ним повністю погашено, на підтвердження чого надав копію квитанції №14112176 на суму 39321,02 грн. та копію постанови державного виконавця про скасування заходів примусового виконання ВП №57738190 від 13.07.2023 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірвано 29.05.2014 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку від 12.06.2023 року №57738190, виданого старшим державним виконавцем Ольгою Новицькою, заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 57738190, станом на 30.05.2023 року з урахуванням сплачених сум становить 39021,02 грн. Згідно платіжної інструкції №14112176 від 11 липня 2023 року боржник [PERSON] сплатив заборгованість в повному обсязі в розмірі 39321,02 грн. Постановою державного виконавця від 13.07.2023 року по ВП №57738190, у зв`язку з повним погашенням боржником [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів станом на 13.07.2023 року, скасовано заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа №645/3011/18 виданого 20.11.2018 року Фрунзенським районним судом м.Харкова. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Формула розрахунку пені: заборгованість за місяць Х кількість днів заборгованості Х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Така правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Суд зауважує, що тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Як вбачається зі змісту рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року, відповідач був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Отже, відповідачем не надано доказів відсутності своєї вини в простроченні сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] . Також відповідачем не наведено суду підстав (особливостей матеріального, сімейного стану тощо), у зв`язку з якими він може бути звільнений від сплати пені. Положенням частини 1 ст. 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. 11.07.2023 року [PERSON] погашено заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 39321,02 грн. Наявність заборгованості зі сплати аліментів свідчить про те, що дитина була позбавлена майна, що належить їй за законом. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання. Представником позивача надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з січня 2021 року по травень 2023 року, який становить 39021,02 грн. Розрахунок заборгованості неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за період з 01.01.2021 року по 30.05.2023 року виглядає наступним чином: За 2021 рік: - січень 2021 року: 1591,00 грн. (2591,00 грн.(нарахована сума аліментів) 1000 грн. (сплачено))х пеня (1%) х 885 дні (з 01 лютого 2021 р. по 06липня 2023 р.) = 14\~080,35 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2021 року: нарахована сума аліментів 2828,25грн. х пеня (1%) х 826 день (з 01 квітня 2021 р. по 06 липня 2023 р.)= 23\~361,34грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2021 року: нарахована сума аліментів 2941,50 грн. х пеня (1%) х 796 днів (з 01 травня 2021 р. по 06 липня 2023 р.)= 23414,34 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2021 року: 197,5 грн. (1197,50 грн.(нарахована сума аліментів) 1000 грн. (сплачено))х пеня (1%) х 765 дні(з 01 червня 2021 р. по 06 липня 2023 р.)= 1\~510,87 грн. - сума неустойки (пені); - червень 2021 року: нарахована сума аліментів 1197,50 грн. х пеня (1%) х 735днів (з 01 липня 2021 р. по 06 липня 2023 р.) = 8\~801,62 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2021 року: нарахована сума аліментів 1255,00 грн. х пеня (1%) х 704 днів (з 01 серпня 2021 р. по 06 липня 2023 р.)= 8\~835,2 грн. - сума неустойки (пені); - грудень 2021 року: нарахована сума аліментів 1811,25 грн. х пеня (1%) х 551 днів (з 01 січня 2022 р. по 06 липня 2023 р.) = 9\~979,99 грн. - сума неустойки (пені). Всього за 2021 рік - 89\~983,71 грн. За 2022 рік: - лютий 2022 року: нарахована сума аліментів 1768,96 грн. х пеня (1%) х 492 днів (з 01 березня 2022 р. по 06 липня 2023 р.)= 8\~703,28 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2022 року: нарахована сума аліментів 1309,00 грн. х пеня (1%) х 461 дні(з 01 квітня 2022 р. по 06 липня 2023 р.) = 6\~034,49грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2022 року: нарахована сума аліментів 1309,00 грн. х пеня (1%) х 431 днів (з 01 травня 2022 р. по 06 липня 2023 р.)= 5\~641,79 грн. - сума неустойки (пені); - червень 2022 року: 396,06 грн. (1309,00 грн.(нарахована сума аліментів) 912,94 грн. (сплачено))х пеня (1%) х 370 дні(з 01 липня 2022 р. по 06 липня 2023 р.)= 1465,42 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2022 року: 337,00 грн. (1372,00 грн.(нарахована сума аліментів) 1035,00 грн. (сплачено))х пеня (1%) х 339 дні (з 01 серпня 2022 р. по 06 липня 2023 р.)= 1142,43 грн. - сума неустойки (пені); - серпень 2022 року: 13,56 грн. (1372,00 грн.(нарахована сума аліментів) 1358,44 грн. (сплачено))х пеня (1%) х 308 дні (з 01 вересня 2022 р. по 06 липня 2023 р.)= 41,76 грн. - сума неустойки (пені). Всього за 2022 рік - 23\~029,17 грн. За 2023 рік: - лютий 2023 року: 9,42 грн. (1416,00 грн.(нарахована сума аліментів) 1407,08 грн. (сплачено))х пеня (1%) х 127 дні (з 01 березня 2023 р. по 06 липня 2023 р.)= 11,96 грн. - сума неустойки (пені). Всього за 2023 рік 11,96 грн. Таким чином, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2021 року по 30.05.2023 року становить 39021,02 грн. Крім того, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений 100 % розміром заборгованості. Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Ольги Новицької станом на 30.05.2023 року сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів становить 39021,02 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 статті 141ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого2020 року у справі №755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-цта в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі№ 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц. Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: approved