Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , який є опікуном та діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом та просить визнати за останнім, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , право власності на земельну частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина, яку він в шестимісячний строк після смерті матері прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме спадкове майно - у вигляді земельного паю члена ПКСП «Нива» м. Радомишль, розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав померлій матері позивача згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Представник позивача Кириченко Андрій Васильович, який діє в інтересах [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] , померла [PERSON] ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого виконкомом Борщівської сільської ради Радомишльського району серії [NUMBER] від 28.01.2002 року, про що зроблено актовий запис № 1. Згідно свідоцтва про смерть [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Борщівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області серії [NUMBER] від 11.06.1996 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 6. Родинні відносини позивача із спадкодавцем підтверджуються Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.04.61 року, відповідно до якого батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку підтверджуються Сертифікатом на право власності на земельну частку (пай) виданого громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) ПКСП Нива, м. Радомишль Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області серії ЖТ № 0045649 від 20.12.1996 року, виданого на підставі рішення Радомишльської РДА від 20.12.1996 року № 383, яка перебуває в колективній власності ПКСП «Нива» розміром 3,71 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 9204,00 грн. Відповідно до свідоцтва про одруження вданого Торчинським ЗАГС Коростишівського району Житомирської області серії [NUMBER] від 17.12.1977 року вбачається, що зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO], про що зроблено актовий запис № 5. Після державної реєстрації шлюбу надано прізвище [PERSON] . З довідки виданої Борщівським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області за № 76 від 09.02.2023 року вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої в цьому будинку, на день її смерті та протягом шести місяців після смерті, проживав та був зареєстрований син - [PERSON] . Спадщину в шестимісячний термін фактично прийняв [PERSON] , шляхом поховання матері, проведенням поточного ремонту будинку , обробленням земельної ділянки. З довідки виданої Борщівським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області за № 19 від 09.02.2023 року вбачається, що в процесі жеребкування щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) громадянка [PERSON] одержала земельну ділянку на полі №2, частка №5, площа земельної ділянки - 2,94 га, на території Борщівської сільської ради та на території Радомишльської міської ради поле № 46 , частка №6, площа земельної ділянки 0,12 га. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74776993 від 16.11.2023 до майна померлої [PERSON] Радомишльською державною нотаріальною конторою 04.07.2003 заведена спадкова справа № 270. З листа Радомишльської державної нотаріальної контори № 554/02-14 від 16.11.2023 слідує, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу не можливо за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 20.03.2019 у справі № 289/1311/18 [PERSON] призначено опікуном двоюрідного брата [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на оспорювані земельні ділянки, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved