Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить: визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки AUDI модель А6, рік випуску 2011, колір бежевий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію СТР 113176, номерний знак [NUMBER] . В обгрунтування позову вказує, що між [PERSON] та ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» 12.09.2023 року було укладено договір комісії №8290/23/000640, відповідно до умов якого комісіонер ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» зобов`язується вчинити правочини щодо продажу транспортного засобу AUDI A6 2011 року випуску, колір бежевий, VIN-код [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] . На виконання вказаного договору комісії 13.09.2023 року між ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8290/23/001436 від 13.09.2023 року, відповідно до умов якого [PERSON] набула право власності на вказаний автомобіль. Відповідно до положень п. 2.1., 2.2., 3.1. Договору купівлі-продажу [PERSON] було сплачено [PERSON] кошти в сумі 450 000 (чотириста п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. На момент укладення Договору спірний автомобіль належав відповідачу, що підтверджувалось свідоцтвом про реєстрацію ТЗ [NUMBER] від 29.12.2022 року. 22 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до Територіального сервісного центру МВС №4642 з метою проведення державної реєстрації придбаного нею транспортного засобу. Відповідно до витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №86461533, №86461550 та №86461559 від 22.09.2023 року, наданих Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС України у Львівській області (філія ГСЦ МВС) за пошуковими параметрами WAUBGAFC5CN025881 ВС5900РЕ інформація щодо обтяжень була відсутня. Незважаючи на відсутність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна будь-якої інформації щодо обтяжень придбаного нею автомобіля, у проведенні перереєстрації автомобіля та видачі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу було відмовлено, оскільки попередній власник автомобіля [PERSON] перебуває в реєстрі боржників. Після отримання відмови в проведенні перереєстрації придбаного нею автомобіля та видачі відповідного свідоцтва, [PERSON] неодноразово зверталася до попереднього власника [PERSON] та ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» з метою розірвання Договору купівлі-продажу та повернення сплачених коштів, проте Відповідач повідомив, що таких коштів у нього уже немає і повернути їх він не має змоги. На даний час його право власності на спірний автомобіль ТСЦ МВС № 4642 не визнається, оскільки останні відмовляються здійснити у встановленому порядку державну реєстрацію вказаного автомобіля із видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та реєстраційних номерних знаків, а тому, для захисту своїх майнових прав змушений звертатись до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві. Від відповідача [PERSON] надійшла заява в якій визнає поданий позов, підтверджує про отримання за вказаний автомобіль коштів в розмірі 450 тис. грн., підписання всіх договорів. Розгляд справи просить проводити у його відсутності. Від представника Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатських областях Марко І. надійшло письмове пояснення на позов. Звертають увагу суду на те, що РСЦ ГСЦ МВС не наділено повноваженнями визнавати право власності, а також перевіряти наявність чи відсутність інших договорів-купівлі-продажу з одного і цього ж предмета договору, та самовільно вносити будь-які відомості в Єдиний державний реєстр транспортних засобів. Також вказують, що РСЦ ГСЦ МВС жодним чином не порушує будь-які права позивача, а тому просять у задоволення позову відмовити. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Згідно ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Встановлено, що між [PERSON] та ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» 12.09.2023 року було укладено договір комісії №8290/23/000640, відповідно до умов якого комісіонер ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» зобов`язується вчинити правочини щодо продажу транспортного засобу AUDI A6 2011 року випуску, колір бежевий, VIN-код [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] . На виконання вказаного договору комісії 13.09.2023 року між ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8290/23/001436 від 13.09.2023 року, відповідно до умов якого [PERSON] набула право власності на вказаний автомобіль. Відповідно до положень п. 2.1., 2.2., 3.1. Договору купівлі-продажу [PERSON] було сплачено [PERSON] кошти в сумі 450 000 (чотириста п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. На момент укладення Договору спірний автомобіль належав відповідачу, що підтверджувалось свідоцтвом про реєстрацію ТЗ [NUMBER] від 29.12.2022 року. Приписами ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Постановою Полтавського апеляційного суду справа № 524/3059/23, номер провадження 33/814/259/24 від 11 січня 2024 року встановлено, що із матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» 12.09.2023 року було укладено договір комісії №8290/23/000640, відповідно до умов якого комісіонер ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» зобов`язується вчинити правочини щодо продажу транспортного засобу AUDI A6 2011 року випуску, колір бежевий, VIN-код [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] . На виконання вказаного договору комісії 13.09.2023 року між ПП «ЮАІНВЕСТАВТОГРУП» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8290/23/001436 від 13.09.2023 року, відповідно до умов якого [PERSON] набула право власності на вказаний автомобіль. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зі статей 317, 319 ЦК України випливає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При таких обставинах суд приходить до висновку, що право власності позивача на даний час безпідставно обмежено, а тому суд вважає, що позовні вимоги є повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved