Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом до [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 грудня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча відповідно до\~ст. 180 СК України\~зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 12\~000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував сплачувати аліменти у розмірі 8\~000 грн, що становить 1/4 частки його пенсії, при цьому зазначив, що він є інвалідом ІІІ групи, а не ІІ як зазначено у його пенсійному посвідченні, що є помилковим записом. Відзиву на позов відповідачем не надано, однак від останнього надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній визнав частково позовні вимоги [PERSON] з посиланням на те, що зазначений позивачкою розмір аліментів не відповідає його доходам та матеріальному становищу, враховуючи також те, що він є пенсіонером та має інвалідність за трудовим каліцтвом, а нещодавно переніс інсульт. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2008 року (а.с. 13). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 14). Згідно довідки від 15.09.2022 року № 7414-5002137128 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце перебування якої є [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно довідки виданої КП «Ічнянською ЦПМСД» [PERSON] знаходиться на «Д» обліку з діагнозом правобічний грудо-поперековий сколіоз другого ступеня, викривлення носової переділки вправо. Шопія другого ступеня. Дитина часто хворіє простудними захворюваннями (ГРВУ) бронхіти. В 2011 році термічний опік другого ступеня правого передпліччя (а.с. 16). Згідно консультативних висновків у [PERSON] мається захворювання, а саме правобічний грудно-поперековий сколіоз ІІ ступеня (а.с. 18) та виправлення носової переділки вправо (а.с. 20). [PERSON] є пенсіонером та інвалідом 3 групи по трудовому каліцтву, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідкою МСЕ № 083655. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень\~ст. 182 СК України\~та роз`яснень п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності з\~статтею 181СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином законодавством визначено, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі, а правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як убачається з матеріалів, [PERSON] , будучи батьком неповнолітньої [PERSON] , проживає окремо та належно матеріально не утримує її, а тому повинен сплачувати аліменти на останню. З урахуванням викладеного суд вважає, що неповнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно у належному розмірі не надає. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182, 200 Сімейного кодексу України враховує стан здоров`я та матеріальне неповнолітньої [PERSON] , яка має ряд захворювань, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача [PERSON] , який є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, який переніс інсульт, відсутність домовленості сторін про сплату аліментів, а тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на їх дочку у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, саме такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення неповнолітньої [PERSON] , проти якого не заперечує і сам відповідач. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Так як позивачка звільнена від сплати судового збору по поданій категорії справи, тому з відповідача у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн.

Outcome: partial