Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 12.03.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 12.03.2021-100001701, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8\~000,00 грн. зі сплатою щомісячно відсотків. 30.11.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено Договір факторингу № 301121-1, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 12.03.2021-100001701 від 12.03.2021 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 01.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 15\~600,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 5\~007,20 грн. та за відсотками 10\~592,80 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 12.03.2021-100001701 від 12.03.2021 року у розмірі 15\~600,00 грн. та понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2\~147,20 та витрат на правничу допомогу в розмірі 4\~000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Заслухавши думку відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 12.03.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 12.03.2021-100001701, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8\~000,00 грн. зі сплатою щомісячно відсотків. 30.11.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено Договір факторингу № 301121-1, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 12.03.2021-100001701 від 12.03.2021 року. Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 року, ТОВ «Споживчий центр» відступив ТОВ «Новий колектор» право вимоги за кредитним договором № 12.03.2021-100001701 від 12.03.2021 року, боржник [PERSON] , сума заборгованості 15\~600,00 грн., з яких 5\~007,20 грн. - основне зобов`язання, 10\~592,80 грн. - відсотки. Згідно із ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором № 12.03.2021-100001701 від 12.03.2021 року, укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Новий колектор» на підставі Договір факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.\~\~ Так, згідно з ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~147,20 грн.\~\~ За змістом п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд вважає обгрунтованими витрати на правову допомогу, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 4\~000,00 гривень витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом Марченко Г.І., які підтверджуються платіжною інструкцією № 444 від 02.11.2023 року.

Outcome: approved