Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

позов зареєстрований 21.02.2023 року та мотивований тим, що шлюб з [PERSON] , [INFO] , позивач зареєструвала 19.12.2012 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . [PERSON] проходив військову службу за контрактом у в/ч [NUMBER] . 29.11.2018 року під час проходження військової служби на ґрунті конфлікту [PERSON] завдав тілесних ушкоджень [PERSON] , внаслідок яких потерпілий помер. Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2020 року № 219/10823/19, який набрав чинності 25.02.2020 року [PERSON] було визнано винуватим за ст. 119 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строк 2 роки, з застосуванням ст. 76 КК України та покладенням відповідних обов`язків. Цивільний позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 200\~000 грн. На момент смерті [PERSON] позивач та їх син перебували на утриманні [PERSON] , який був основним годувальником в їх родині. Після смерті чоловіка [PERSON] та малолітній син [PERSON] залишились без фінансового забезпечення, позивач сама виховує і утримує дитину. В зв`язку з воєнними діями на території України вони вимушені були залишити постійне житло та переїхати у м. Вінницю. Дохід [PERSON] за період з січня по листопад 2018 року, після обов`язкових відрахувань, становив 130\~238,57 грн. Середньомісячний дохід - 11\~839,87 грн. Частка щомісячного доходу батька, що припадала на утримання сина (1/3) становила 3\~946,62 грн. Зазначаючи правовою підставою ст.ст. 1200, 1202 ЦК України та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 42) [PERSON] просила стягувати з відповідача [PERSON] на її корить на утримання сина [PERSON] , [INFO] , шкоду, завдану смертю потерпілого чоловіка і батька [PERSON] в розмірі 1/3 середньомісячного доходу [PERSON] , що становить 3\~946,62 грн., щомісячно, починаючи з 01.12.2018 року по 26.01.2031 року включно. Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 16.03.2023 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі № 127/4862/23. Ухвалою суду від 26.07.2023 року закрито підготовче провадження. Ухвалою суду від 16.10.2023 року було витребувані докази. В судовому засіданні представник позивача адвокат Підреза І.В. уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила задоволити їх у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 8\~000 грн. витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити в повному обсязі. Суду пояснила, що і вона, і син були на утриманні [PERSON] , який був єдиним годувальником в їх сім`ї. На даний час син [PERSON] , 2013 р.н., знаходиться лише на її утриманні. Виплат від держави як внутрішньо переміщеним особам та пенсії по втраті годувальника не достатньо для забезпечення необхідних потреб дитини. На даний час вона не працює і власного доходу не має. В кримінальному провадженні був задоволений її позов про стягнення 200\~000 грн. моральної шкоди, відповідач дану суму сплатив. Однак, через незнання закону, вимог про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, вона не заявляла. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Зільберт О.Є. позов не визнав. Підтримав відзив на позов. Суду пояснив, що [PERSON] є батьком чотирьох неповнолітніх дітей, несе обов`язок по їх утриманню. На даний час відповідач є військовослужбовцем, отримує дохід, однак, сплачувати щомісячно 3\~946,62 грн. на утримання [PERSON] не зможе. Крім того, 200\~000 грн. відповідач сплатив на користь позивача. Просив визнати недопустимим доказом довідку про доходу [PERSON] від 06.03.2023 року, яка підписана командиром в/ч [NUMBER] [PERSON] , оскільки згідно даних ЄДР юридичних осіб керівником військової частини є інша особа. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 20.04.2022 року [PERSON] , [INFO] та її син [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеними особами, їх фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , шлюб яких був зареєстрований 19.12.2012 року. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] внаслідок отриманих травм. Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2020 року № 219/10823/19, який набрав чинності 25.02.2020 року [PERSON] було визнано винуватим за ст. 119 ч. 1 КК України (вбивство, вчинене через необережність) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строк 2 роки, з застосуванням ст. 76 КК України та покладенням відповідних обов`язків. Цивільний позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 200\~000 грн. В судовому засіданні встановлено, що моральна шкода відшкодована в повному обсязі. Згідно довідки\~№ 1855\~від 06.03.2023 року військової частини [NUMBER] від 06.03.2023 року (а.с. 66) дохід військовослужбовця [PERSON] за період з січня по листопад 2018 року після відрахування обов`язкових платежів становив 130\~238,57 грн. Середньомісячний дохід - 11\~839, 87 грн. На момент смерті\~ [PERSON] \~позивач [PERSON] \~та їх\~син [PERSON] \~перебували на\~утриманні потерпілого. Частка заробітку останнього, що припадала на [PERSON] і [PERSON] , була основним і постійним джерелом їх існування. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є військовослужбовцем, батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (батьківство щодо двох молодших дітей визнано 02.09.2023 року) (а.с. 14-16, 80, 81). Таким чином, правовідносини виникли між сторонами з приводу відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України. \~ \~ \~ \~ \~Статтею 1200 ЦК України визначено: у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років) (п. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України). Особам,\~визначеним у\~пунктах 1-5\~частини першої\~цієї статті,\~шкода відшкодовується\~у розмірі\~середньомісячного заробітку\~(доходу)\~потерпілого з\~вирахуванням частки,\~яка припадала\~на нього\~самого та\~працездатних осіб,\~які перебували\~на його\~утриманні,\~але не\~мають права\~на відшкодування\~шкоди.\~До складу\~доходів потерпілого\~також включаються\~пенсія,\~суми,\~що належали\~йому за\~договором довічного\~утримання (догляду),\~та інші\~аналогічні виплати,\~які він\~одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів (ч. 2, ч. 3 ст. 1200 ЦК України). Розмір відшкодування,\~обчислений для\~кожного з\~осіб,\~які мають\~право на\~відшкодування шкоди,\~завданої смертю\~годувальника,\~не підлягає\~подальшому перерахункові,\~крім таких\~випадків:\~народження дитини,\~зачатої за\~життя і\~народженої після\~смерті годувальника;\~призначення (припинення)\~виплати відшкодування\~особам,\~що здійснюють\~догляд за\~дітьми,\~братами,\~сестрами,\~внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом (ч. 4 ст. 1200 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди,\~завданої каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю\~потерпілого,\~здійснюється щомісячними\~платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи надані докази, суд встановив, що на момент смерті [PERSON] на його утриманні перебували [PERSON] і дитина [PERSON] , а оскільки частка доходу потерпілого, що припадала на утримання сина, становила 3\~946,62 грн. (11\~839,87 грн. : 3 = 3\~946,62 грн.), саме дана сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] відповідно до ст. 1200 ЦК України. Стягнення слід проводити за час, що не перевищує трьох років, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. При ухваленні рішення суд враховує висновки ВС, викладені в постанові від 18.04.2018 у справі № 165/325/17. Заперечення представника відповідача і твердження, що довідка про доходи потерпілого [PERSON] від 06.03.2023 року є недопустимим доказом у справі, є безпідставним (а.с. 66). Доказів в підтвердження заперечень представник [PERSON] не надав і не довів, що довідка одержана з порушенням порядку, встановленого законом. Разом з тим, дана довідка надана позивачем в оригіналі разом із конвертом з відміткою про поштове відправлення з в/ч [NUMBER] (а.с. 67). Довідка підписана уповноваженими особами командиром в/ч [PERSON] та начальником фінансово-економічної служби в/ч Грись Я., підписи скріплені печаткою, довідка містить необхідні реквізити. Таким чином, з [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , шкоду, завдану смертю потерпілого [PERSON] , в розмірі 1/3 частки середньомісячного доходу [PERSON] щомісячно, що становить 3\~946,62 грн., що підлягає індексації, починаючи з 21.02.2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття. В решті позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір за ставками 2023 року слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач у даній справі від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнена. Враховуючи вимоги\~ст.ст. 137, 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу 4\~000 грн., фактична сплата яких підтверджена квитанцією до прибуткового касового ордеру № 01 від 12.02.2023 року, договором про надання правової допомоги від 06.02.2023 року, орієнтовним розрахунком судових витрат. Доказів, що позивач сплатила 8\~000 грн. на правову допомогу до матеріалів справи не надано.

Outcome: approved