Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що 21 липня 2003 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і відповідач проти цього не заперечує. Спільне життя між сторонами не склалось, на протязі тривалого часу подружнього життя між ними не було взаєморозуміння та поваги, постійно виникали конфліктні ситуації. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з листопада 2020 року. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 21 липня 2003 року Соледарською міською радою Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 37. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 5). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2020 року. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами немає. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами також немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб видно, що при укладенні шлюбу відповідач змінив прізвище « [PERSON] » на прізвище дружини « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що відповідачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити йому прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved