Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

05.07.2023 року на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 01.06.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 50 830,00 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову, зокрема, вказано, що 20.01.2020 між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144200120012 відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне володіння та користування майно, що визначене у цьому договорі з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах передбачених цим договором, а орендар зобов`язується прийняти та об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом у власність, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. В позові звертається увага на те, що п. 1 Додатку № 1 до Договору оренди встановлено, що загальна вартість LCDtv55"ERGO 55DU6510 становить 31 122,00 грн, п.2 Додатку 1 встановлено графік здійснення щомісячних платежів до 20.07.2021 року. Як наголошує позивач, відповідно до п. 8.5 Договору Орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50% від вартості об`єкта оренди, визначеною відповідно до п. 1.3 Договору та викупити об`єкт оренди за ціною, визнаною відповідно до п. 1.3 Договору або повернути Об`єкт оренди. Позивач стверджує, що відповідач, всупереч умов Договору оренди, свої зобов`язання за Договором не виконав, внаслідок чого орендна плата останньою не здійснювалась протягом 60 днів та сформувалась заборгованість в сумі 24 415,00 грн. Посилаючись на невиконання відповідачем свої зобов`язань, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі. 12 липня 2023 року Дніпровський районний суд міста Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін) Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» - Цирулевський Р.О., в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належними чином, процесуальними правами подати відзив на позов та докази на спростування заявлених вимог не скористалася. Відповідачкою копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, а конверт разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, розглянувши подані позивачами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Між сторонами виник спір, щодо неналежного виконання договору оренди майна з правом викупу. Судом встановлено, що 20.01.2020 між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] було укладено Договір №1144200120012 оренди майна з правом викупу. (надалі - Договір) Згідно п.1.1 Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене у цьому Договорі (надалі - «Об`єкт оренди»), з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених цим Договором, а Орендар зобов`язується прийняти Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом у власність, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату (а.с.6). Відповідно до п. 1.2, 1.3 та 4.1 Договору - дані щодо об`єкта оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу погоджено сторонами, а саме: найменування об`єкту оренди - LCDtv55"ERGO 55DU6510, кількість - 1, строк оренди - 18 місяців, щомісячний платіж - 1 729,00 грн., вартість за одиницю без ПДВ - 25 935,00 грн., вартість, включаючи ПДВ - 31 122,00 грн., в т.ч. ПДВ 5187,00 грн. Відповідно до п.3.1 Договору, Орендодавець зобов`язується передати орендарю об`єкт оренди протягом 5 робочих днів з дати підписання цього Договору. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем здійснюється за Актом приймання-передачі, за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування. На виконання п.3.2 Договору між сторонами було укладено Акт №1144200120012 приймання передачі товару від 20.01.2020 р. до Договору №1144200120012 оренди майна з правом викупу від 20.01.2020 р. з яким орендодавець передав, а орендар отримав наступний об`єкт оренди: LCDtv55"ERGO 55DU6510, кількість - 1, строк оренди - 18 місяців, щомісячний платіж - 1 729,00 грн., вартість за одиницю без ПДВ - 25 935,00 грн., вартість, включаючи ПДВ - 31 122,00 грн., в т.ч. ПДВ 5187,00 грн. Відповідно до п.5.1 Договору сторони погодили, що сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у Додатку до цього Договору. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно у тимчасове користування відповідачу, що підтверджується Актом №1144200120012 приймання передачі товару від 20.01.2020 р. до Договору №1144200120012 оренди майна з правом викупу від 20.01.2020 року. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, орендні платежі починаючи з дати укладення договору та отримання товару сплачував не регулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість по оплаті вартості об`єкту оренди понад 60 календарних днів. Відповідно до п. 8.5 Договору - у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту останнього платежу або укладення Договору (залежно від того, що настало раніше), орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50 % від загальної суми прострочення орендних платежів за договором оренди майна з правом викупу, та викупити об`єкт оренди за ціною , визначеною у Договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди майна викупу орендних платежів , або повернути об`єкт оренди. 03.08.2020 року позивач скористався правом, наданим п.6.4.6 та 8.5 Договору надіславши на адресу відповідача повідомлення про припинення договору з 03.09.2020 року та про необхідність сплатити залишкову вартість об`єкту оренди, у розмірі - 25 415 грн. 00 коп. Відповідно до п. 8.4 Договору - за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у розмірі 75 грн. за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню у розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди майна з правом викупу. За розрахунком позивача у відповідача існує заборгованість в розмірі 50 830,00 грн., яка складається з: 25 415,00 грн. (кінцева заборгованість з орендної плати); 12 707,50 грн. (штраф у розмірі 50% від загальної суми прострочення орендних платежів (п. 8.5. Договору)); 12 707,50 грн. (пеня у розмірі 3% за кожен день прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених Орендних платежів (п. 8.4. Договору)). В силу ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за вказаним договором і з нього на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 25 415 грн. 00 коп. - кінцева заборгованість з орендної плати. Щодо стягнення штрафу у розмірі 50% від загальної суми прострочених платежів в сумі 12 707,50 грн. та пені у розмірі 3% за кожен день прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів в сумі 12 707,50 грн., то суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на боржника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, та Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 липня 2018 року у справі № 2-2171/11. Позивачем надано суду докази про порушення відповідачем умов договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення орендної плати. У той же час за це порушення позивачем нараховано штраф, і пеню, що відповідно до вказаного вище, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача штраф у розмірі 12 707 грн. 50 коп. та відмовити у стягненні пені в сумі 12 707 грн. 50 коп. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до положення ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн, що підтверджено копією платіжної інструкції № 216 від 17.03.2023 року. У ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі - 38 122,50 грн, що становить 75 % від заявленої позивачем суми - 50 830,00 грн (38 122,50 х 100 : 50 830,00 ). Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору, у відсотковому співвідношенні від розміру задоволеної частини позовних вимог в сумі 2 013 грн (2 684,00 х 75% :100). Враховуючи наведене,

Outcome: partial