Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги мотивував тим, що 23 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвеструм» та відповідачем укладено кредитний договір № 21529-01/2022 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 2,5 % на добу. 26 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 2864369, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 3 500 грн строком на 360 днів з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1,99 % на добу. 08 грудня 2022 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 21529-01/2022 від 23 січня 2022 року. 19 липня 2023 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2864369 від 26 січня 2022 року. Відповідач неналежним чином виконувала зобов`язання за кредитними договорами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 21529-01/2022 від 23 січня 2022 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом 30 вересня 2023 року становить у розмірі 16 250 грн, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 11 250 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2864369 від 26 січня 2022 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 30 вересня 2023 року становить у розмірі 15 115,77 грн, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 319,85 грн, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 11 795,92 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість кредитними договорами у розмірі 31 365,77 грн та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 23 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвеструм» та відповідачем укладено кредитний договір № 21529-01/2022 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 2,5 % на добу (а.с. 8-10, 11, 12, 13, 14). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 21529-01/2022 від 23 січня 2022 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом 30 вересня 2023 року становить у розмірі 16 250 грн, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 11 250 грн (а.с. 20). 26 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 2864369, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 3 500 грн строком на 360 днів з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1,99 % на добу (а.с. 25-30, 31, 32-33). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2864369 від 26 січня 2022 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 30 вересня 2023 року становить у розмірі 15 115,77 грн, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 319,85 грн, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 11 795,92 грн (а.с. 39). Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 21529-01/2022 від 23 січня 2022 року та № 2864369 від 26 січня 2022 року станом на 30 вересня 2023 року у загальному розмірі 31 365,77 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як убачається з досліджених доказів умови договорів позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредити не погашені. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов кредитних договорів. Відповідно до укладених між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. 08 грудня 2022 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 21529-01/2022 від 23 січня 2022 року (а.с. 15-17, 18, 19). 19 липня 2023 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2864369 від 26 січня 2022 року (а.с. 34-36, 37, 38,). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Оскільки передача прав вимоги до боржника відбулася за кредитними договорами № 21529-01/2022 від 23 січня 2022 року та № 2864369 від 26 січня 2022 року, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог по цій справі. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 684 грн.

Outcome: approved