Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про зменшення розміру аліментів, в якому вказує, що 03 травня 2014 року між ним [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис № 25 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . До моменту укладення шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області № 288/626/15-ц від 25 червня 2015 року шлюб між ним і відповідачем було розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача було змінено на « [PERSON] ». Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області по справі № 288/626/15-ц від 25 червня 2015 року також було зобов`язано його сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 травня 2015 року. 03 серпня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Онопрієнко І.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 48229116. 25 січня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ Фурман А.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за № 48966527. 20 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області знову було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис № 73 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації укладення шлюбу прізвище відповідача було змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу у них народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . 21 березня 2023 року суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Рудник М.І. розглянувши заяву відповідача про видачу судового наказу про стягнення аліментів, виніс судовий наказ № 288/507/23 про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дочки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 лютого 2023 року (додаток 12 до позовної заяви). 24 травня 2023 року рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області по справі № 288/503/23 шлюб між ним і відповідачем було розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача залишилось незмінним « [PERSON] ». 01 червня 2023 року державним виконавцем Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71929403 про стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частки заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 лютого 2023 року. Відтак позивач має рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірів частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 травня 2015 року та судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання дочки також в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 лютого 2023 року, тобто щомісячно він зобов`язаний оплачувати 1/2 частки заробітку (доходу) тобто 50% на утримання двох дітей, що не відповідає вимогам сімейного законодавства України. В даному випадку відповідач звернулася до Попільнянського районного суду Житомирської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, але не вказала, що в них ще є спільний син і він на його утримання вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки із свого заробітку (доходу). Враховуючи вищезазначене Позивач просить, зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на підставі рішень Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 червня 2015 року № 288/626/15-ц та від 21 березня 2023 року № 288/507/23 на користь відповідача - [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON] ( [INFO] ) та дочки - [PERSON] ( [INFO] ) з 1/4 частки на 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 22 лютого 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Представником Позивача до суду надіслано клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, проти прийняття рішення не заперечують, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала./а.с. 102/ Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . /а.с.12/ Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 03.05.2014 року уклав шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище останньої змінилося на « [PERSON] ». /а.с.13/ Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 червня 2015 року, яке набрало законної сили 06 липня 2015 року, в справі № 288/626/15-ц, шлюб зареєстрований 03.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області (актовий запис № 25) між громадянином України [PERSON] ( [INFO] ) та громадянкою України [PERSON] ( [INFO] ) розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу\~ прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Вирішено стягувати з [PERSON] ( [INFO] ), на користь [PERSON] ( [INFO] ) аліменти на утримання сина [PERSON] \~ ( [INFO] ), в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.05.2015 року./а.с.14-15/ Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 03 серпня 2015 року, відкрито виконавче провадження № 48229116, з примусового виконання виконавчого листа № 288/626/15-ц від 09 липня 2015 року. /а.с.16/ Постановою старшого державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ від 25 січня 2016 року, в рамках виконавчого провадження № 48966527, звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] на підставі виконавчого документу № 288/626/15 від 09 липня 2015 року, звіт про здійснення відрахування та виплати. /а.с. 17-18/ 20 вересня 2019 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 73, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . /а.с. 19/ Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . /а.с.20/ Судовим наказом Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року в справі № 288/507/23, який набрав законної сили 30 серпня 2023 року, стягується з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 лютого 2023 року. /а.с.21/ Постановою державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області від 01 червня 2023 року, відкрито виконавче провадження № 71929403 з примусового виконання судового наказу №288/507/23 від 23 травня 2023 року. /а.с.25/ Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати від 24 серпня 2023 року, з [PERSON] на підставі постанови від 20 червня 2023 року ВП № 71929403, здійнюються відрахування з заробітної плати. /а.с. 26/ Заочним рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 травня 2023 року в справі № 288/503/23, яке набрала законної сили 26 червня 2023 року, шлюб зареєстрований 20 вересня 2019 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 73, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу залишено прізвище дружини « [PERSON] ». /а.с.22-24/ У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 51\~Конституції\~України та статті 180 СК України,\~ батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~ Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1\~ст. 192 Сімейного Кодексу України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд констатує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів ґрунтуються на тому, що наявні два виконавчих документи на підставі яких з нього стягується по (однієї чверті) частки його заробітку (доходу) на кожну дитину, в той час як законодавством передбачено стягнення аліментів на двох дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15\~травня 2006\~року № 3\~«Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ\~щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір\~аліментів,\~визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, який буде стягуватися як аліменти на дитину, що підлягає\~стягненню з платника аліментів. \~Свідченням матеріального становища платника\~аліментів, є величина витрат на\~утримання особою\~себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення\~у сім`ї\~платника або одержувача аліментів осіб, яким вони\~за законом\~зобов`язані\~надавати утримування\~і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує\~аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про зміну розміру\~ та\~способу стягнення аліментів, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан\~чи стан його здоров`я або ж\~покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Тлумачення статті 192 СК України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183\~Сімейного кодексу\~України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі статтею 1 Закону України « Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування , а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг , необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Таким чином, в суді знайшли своє підтвердження ті обставини, на які посилався Позивач в обґрунтування свого позову, позов визнаний Відповідачем, і тому суд вважає за необхідне позов задовольнити в цій частині. На думку суду, сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також не буде порушувати права та інтереси дітей. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач при зверненні до суду також просить стягнути з Відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1,\~2\~частини другої\~статті 137\~ЦПК України\~визначено,\~що за\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для\~цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір витрат\~на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в\~тому\~числі гонорару\~адвоката\~за\~представництво в\~суді\~та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі\~справою,\~включаючи\~підготовку\~до її\~розгляду,\~збір\~доказів\~тощо,\~а також\~вартість\~послуг помічника\~адвоката визначаються\~згідно з\~умовами договору\~про\~надання правничої\~допомоги\~та\~на підставі\~відповідних\~доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що\~сплачена\~або підлягає\~сплаті\~відповідною стороною\~або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). До матеріалів справи додано Договір про надання правничої (правової) допомоги № 69 від 23 серпня 2023 року, копія ордеру № 1346320 на надання правничої (правової) допомоги від 30 серпня 2023 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 00119. /а.с.27-28,76-77/ Відповідно до п. 2.2. Договору, договірна ціна (вартість) правничої (правової) допомоги, обумовленої в п.п. 1.1.1-1.1.4 цього Договору, визначається за домовленістю Сторін та становить 20000 гривень без ПДВ. Згідно Акту приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 69 від 23 серпня 2023 року, загальна вартість наданих послуг становить 13000 гривень. /а.с. 82/ За результатами виставленого адвокатом рахунку № 01 від 30 серпня 2023 року, позивач оплатив вартість послуг правничої (правової) допомоги в сумі 7000,00 (сім тисяч гривень 00 копійок) за складання та подання до суду позовної заяви про зменшення розміру аліментів, що підтверджується квитанцією № 0.0.3212263218.2 від 21 вересня 2023 року. 25 жовтня 2023 року згідно рахунку № 02 від 24 жовтня 2023 року, позивач оплатив 3000,00 (три тисячі гривень 00 копійок) за участь адвоката в судовому засіданні 30 жовтня 2023 року на 10 год. 00 хв. та 15 листопада 2023 року на 08 год. 50 хв., що підтверджується квитанцією № 0.0.3271322307.2 від 25 жовтня 2023 року. 23 листопада 2023 року згідно рахунку № 03 від 22 листопада 2023 року, позивач оплатив 3000,00 (три тисячі гривень 00 копійок) за участь адвоката в судовому засіданні 30 листопада 2023 року на 11 год. 30 хв., що підтверджується квитанцією № 0.0.3322486296.2 від 23 листопада 2023 року. Відповідач подала до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу в якому вказала, що зазначені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом послуг затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, вважає, що відшкодування витрат можливе в обсязі 3000 гривень. /а.с.97-101/ При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Частиною четвертою,\~п`ятою статті\~137\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката\~має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та\~виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом\~послуг та\~виконаних\~робіт; 4)\~ціною\~позову та\~(або)\~значенням\~справи\~для сторони,\~в\~тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони\~або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Відповідач скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вказав, що розмір гонорару є завищеним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виходячи із тривалості зайнятості адвоката у судових засіданнях, заявлених ним клопотань, складності справи, ціни позову та задоволених позовних вимог, розмір витрат на оплату послуг адвоката та враховуючи заявлене Відповідачем клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, заявлена Позивачем сума витрат на правову допомогу в розмірі - 13000 гривень, підлягає зменшенню та встановлюється судом в розмірі: 3000 гривень. Таким чином, позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України та частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: partial