Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 вересня 2012 року між сторонами у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] та зроблено відповідний запис за № 1471. У даному шлюбі в сторін народилися дитина, а саме [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , від 17 вересня 2014 року, актовий запис № 2250. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності та побут, відсутні спільні інтереси. Між подружжям зникло взаєморозуміння та взаємоповага, вони не підтримують подружніх та сімейних відносин, а тому шлюб підлягає розірванню без надання строку на примирення. Ухвалою судді від 08 грудня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/23885/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] , адвокат Недокус В. І. у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених, строк на примирення просив не надавати. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, просила розірвати шлюб, строк на примирення - не надавати. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, сторони 22 вересня 2012 року зареєстрували шлюб про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис за № 1471. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 17 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved