Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Адвокат Свистун Ю.Л., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси в порядку окремого провадження із заявою, в якій просили видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , яким строком на 6 місяців заборонити останньому: перебувати в місці проживання/перебування [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на 50 метрів до місця проживання/перебування, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , [INFO] . Заяву мотивувала тим, що [PERSON] проживає разом з сином - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті дружини заявника, між ними вкрай погіршилися стосунки, поведінка [PERSON] стала агресивною та не керованою, неодноразово в ході сварок [PERSON] піднімав на заявника руку. Так, 27.07.2022 заявник викликав поліцію та подав заяву про те, що 27.07.2022 близько 20.22 години за місцем свого проживання його син вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, застосував до нього фізичну силу та взяв у руки ніж, заявник зачинився у кімнаті. Працівниками поліції складено протокол за ст. 173-2 КУпАП та винесено тимчасовий заборонний припис. 30.08.2023 заявник знову викликав поліцію та подав заяву про те, що 30.08.2023 близько 20.36 години за місцем свого проживання його син вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру: ображав словесно, виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, тримаючи виделку в руці. Працівниками поліції складено протокол за ст. 173-2 КУпАП та винесено тимчасовий заборонний припис. Окрім того заявник неодноразово звертався до Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи для огляду з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Так, згідно висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/336 від 13.03.2020 в [PERSON] мали місце ушкодження: садна потиличної, правої скроневої та лівої тім`яно-потиличної ділянок. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/336 від 17.04.2020 в [PERSON] мали місце ушкодження: крововилив та травматичний набряк м`яких тканин грудної клітки справа по передній поверхні. Вказані ушкодження виникли від дії тупого предмету, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/812 від 08.09.2023 в [PERSON] мали місце ушкодження: крововиливи передньої поверхні лівої половини грудної клітки, правого плеча. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/1090 від 12.12.2023 в [PERSON] мали місце ушкодження: забої з крововиливами передньої поверхні грудної клітки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. З огляду на вказані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] відносно [PERSON] , останній є жертвою такого насильства і потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.01.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Свистун Ю.Л. заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до положень частини 1 статті 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомленої заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної (спільної часткової) власності належить квартира [ADDRESS] . У даній квартирі сторони зареєстровані та фактично проживають. Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник стверджує, що його син [PERSON] , протягом тривалого часу вчиняє щодо нього домашнє насильство, ображає словесно, виражається нецензурною лайкою, завдає тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На підтвердження фактів вчинення [PERSON] домашнього насильства суду надано: висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/230 від 13.03.2020; висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 02-01/336 від 17.04.2020; терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 288995 від 27.07.2022; постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2022; висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/812 від 08.09.2023; терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 356507 від 30.08.2023; постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2023; витяг з ЄРДР від 10.11.2023; висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/1090 від 12.12.2023. Так, зі змісту термінового заборонного припису серії АА № 356507, складеного 30.08.2023 відносно [PERSON] вбачається, що останній вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно батька [PERSON] , в зв`язку з чим інспектором СПДН ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області Скачко Я.О. було винесено терміновий заборонний припис строком на 5 діб, протягом дії якого [PERSON] було заборонено перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати із нею. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. З висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/1090 від 12.12.2023 вбачається, що в [PERSON] мали місце ушкодження: забої з крововиливами передньої поверхні грудної клітки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зі слів заявника вказані ушкодження завдав йому син 05.12.2023 близько18.30 години. Як визначено у статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У статті 27 Конституції України зазначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї. Це означає, що з одного боку держава зобов`язується утримуватися від порушень прав і свобод людини через дії своїх повноважних осіб (негативні зобов`язання), а з іншого охороняти права і свободи людини від порушення їх з боку приватних осіб (позитивні зобов`язання). Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі. Базовим нормативно-правовим актом, що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так, згідно положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь.\~ Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.\~ Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 статті 1 вказаного Закону). Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до частини 3, 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. Таким чином, зважаючи на наведені норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 756/2072/18, від 09.12.2019 у справі № 756/11732/18, від 29.08.2019 у справі № 640/23804/18, від 02.09.2020 у справі № 635/4854/19-ц, від 10.02.2021 у справі № 761/49109/19 та від 12.04.2023 у справі № 374/137/22. Відповідно до статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Предметом доказування по даній справі є вчинення та загроза подальшого вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Обґрунтовуючи необхідність застосування до [PERSON] обмежувального припису заявник посилається на те, що він постійно потерпає від насильства зі сторони сина, однак в ході розгляду справи судом встановлено, що останній випадок домашнього насильства відносно заявника мав місце 30.08.2023, з цієї дати і до часу розгляду справи заявник не надав суду жодного належного і допустимого доказу про те, що [PERSON] продовжував вчиняти щодо нього протиправні дії у виді домашнього насильства. Сам по собі факт звернення заявника до Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи для огляду з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не підтверджує факт того, що такі тілесні ушкодження були завдані заявнику саме сином - [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів на підтвердження вчинення [PERSON] систематичного домашнього насильства стосовно заявника у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також не доведено ризиків настання такого насильства у майбутньому, суд дійшов висновку, що в задоволені заяви про видачу обмежувального припису слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed