Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

15.03.2023 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. Мотивувала тим, що вони з відповідачем є батьками доньки - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 2019 року, який рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22.02.2021 року був розірваний. Після розірвання шлюбу їх спільна дитина - донька [PERSON] залишилась проживати з матір`ю в квартирі, яку орендує позивач на підставі договору оренди нерухомого майна від 10.06.2022 року за адресою: [ADDRESS] . Дитина знаходиться на її утриманні. На підставі ст. 161 СК України позивач [PERSON] просила визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] за місцем проживання/перебування матері. Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01.05.2023 року № 496/1937/23 матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання дитини направлені до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2023 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі № 496/1937/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. Ухвалою від 24.10.2023 року витребувано у служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації доказ - висновок про доцільність (недоцільність) визначення місця проживання з матір`ю [PERSON] неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . 11.01.2024 року було закрито підготовче провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Конюшко Д.Б. не з`явились, звернулись до суду із клопотанням про розгляд справи без участі позивача та її представника, зауважили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання в Україні - [ADDRESS] , заяви про відкладення судового засідання, відзиву на позов не надав. Адреса реєстрації відповідача як внутрішньо переміщеної особи в м. Вінниці підтверджена інформацією з Національної соціальної сервісної службивід 26.04.2023 року (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Начальник служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві Державної адміністрації - М.Касянчук в підготовче засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без представника служби, просила ухвалити рішення з максимальним урахуванням інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Запоріжжі. Її батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22.02.2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.07.2019 року Великоолександрівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 13. Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 10.05.2022 року № 3002-5001548611 та від 10.05.2022 року № 3002-5001550357, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] фактично проживають/перебувають за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору оренди від 10.06.2022 року, [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] . Службою у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації проведене обстеження умов проживання [PERSON] і дитини [PERSON] 10.10.2023 року і встановлено, що сім`я проживає в будинку в [ADDRESS] , будинок складається з двох кімнат, з усіма комунальними зручностями, повністю обладнаний меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан задовільний, чисто, охайно, для дитини облаштована окрема кімната, місце для навчання та відпочинку. Комісією встановлено, що дитина проживає з матір`ю, умови для проживання, навчання, розвитку дитини створені (а.с. 81). З 19.01.2023 року [PERSON] зареєстрована як ФОП. [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний навчальний заклад № 445 Дарницького району м. Києва та станом на 26.01.2023 року є вихованкою старшої групи № 7. Зарахована до ДНЗ з 20.01.2023 року. На запит суду щодо місця реєстрації відповідача, Національна соціальна сервісна служба України повідомила, що [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо-переміщеною особою з 29.11.2022 року та станом на 21.04.2023 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] Будь-яких доказів щодо виконання батьківських обов`язків, стану здоров`я, матеріального забезпечення, умов проживання, способу життя інших обставин, що мають істотне значення для вирішення спору, відповідач не надав. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу визначення місця проживання дитини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Сімейного кодексу України. Здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків регламентовано ст. 155 Сімейного кодексу України, вирішення батьками питань щодо виховання дитини - ст. 157 Сімейного кодексу України. Зокрема, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч. 1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 Сімейного кодексу України передбачено: якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. На виконання ухвали суду про витребування доказу Дарницькою районною у м. Києві Державною адміністрацією, як органом опіки та піклування надано висновок від 05.12.2023 року № 101-10519, згідно з яким визнано доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] . Із висновку, зокрема, вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , де для проживання, розвитку та навчання дитини створені належні умови, про що працівниками служби у справах дітей складено відповідний акт від 10.10.2023 року. З`ясовано, що мати має стабільний дохід для утримання та забезпечення дитини. На засіданні комісії була присутня мати - [PERSON] , яка зазначила, що проживає з донькою, самостійно займається її вихованням, розвитком, сама утримує малолітню дитину, піклується про стан її здоров`я. Софія навчається в початковій школі № 332 Дарницького району м. Києва. Мати вважає, що дитині буде краще проживати з нею. Зі слів [PERSON] , батько дитини на зв`язок не виходить, життям доньки не цікавиться, не бере участі у її вихованні, розвитку та утриманні. У відповідь на телефонний дзвінок батько дитини - [PERSON] зазначив, що не заперечує стосовно визначення місця проживання доньки з матір`ю. Враховуючи наведені обставини, докази, надані позивачем, ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи вік дитини, її фактичне проживання з матір`ю, особу відповідача, те, що він відзиву на позов не подав, проте службі у справах дітей повідомив, що не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд вважає необхідним задоволити позов і, з метою забезпечення інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , визначити її місце проживання з матір`ю - [PERSON] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Разом з тим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 158 та ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судові витрати позивача - 1 073,60 грн. судового збору, сплаченого згідно квитанції від 06.03.2023 року, слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved