Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

17 жовтня 2023 року, [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд, встановити юридичний факт здійснення ним постійного стороннього догляду за своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , яка згідно висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я КНП Овідіопольської селищної ради «Овідіопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 422 від 21.04.2023 р., за станом здоров?я потребує постійного стороннього догляду, з якою вони проживають разом за адресою : [ADDRESS] , мотивуючи це відсутністю інших членів родини, які б могли здійснювати догляд за [PERSON] , [INFO] , якій згідно висновку ЛКК № 422 від 21.04.2023 р. встановлено діагноз «гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ризик 3, кризовий перебіг, стан після перенесеного ГПМК (02.01.2023 р.), ІХС стенокардія спокою та напруги СН ІІАст, NYHA ІІ, органічний психічний розлад судинного генезу з вираженим когнітивним дефіцитом», у зв?язку з чим, хвора потребує постійного догляду, як особа похилого віку з когнітивними порушеннями. В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, особисто під розписку, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю підтримав свою заяву, яку просив задовольнити та проханням про слухання справи за його відсутності (а.с. 57-58). Представниця заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконкому Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, особисто під розписку, надіславши до суду клопотання, в якому просила суд розглянути справу за її відсутністю на розсуд суду, з урахуванням свого рішення № 437 від 29.06.2022 р. «Про доцільність призначення [PERSON] опікуном над його бабусею [PERSON] , 1940 р.н.» (а.с. 21,22,48-51). Заінтересована особа [PERSON] , залучена до участі у справі ухвалою суду від 25.01.2024 р. в судове засідання не з?явилась, надіславши до суду заяву, в якій пославшись на зайнятість на роботі, просила суд задовольнити заяву свого сина [PERSON] та слухати справу за її відсутності (а.с. 40,44). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. В розумінні статті 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IVвід 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Судом встановлено, що заявник є онуком [PERSON] , [INFO] , з якою вони разом проживають за адресою : [ADDRESS] (а.с. 7-11,14,16-18). Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , згідно висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я КНП Овідіопольської селищної ради «Овідіопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 422 від 21.04.2023 р., за станом здоров?я потребує постійного стороннього догляду зі встановленням діагнозу «гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ризик 3, кризовий перебіг, стан після перенесеного ГПМК (02.01.2023 р.), ІХС стенокардія спокою та напруги СН ІІАст, NYHA ІІ, органічний психічний розлад судинного генезу з вираженим когнітивним дефіцитом», у зв?язку з чим, хвора потребує постійного догляду, як особа похилого віку з когнітивними порушеннями (а.с. 19,20). Актом обстеження житлово-побутових умов громадянки України [PERSON] від 17.05.2023 року, складеним Овідіопольською селищною радою Одеської області, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , 1941 р.н. (а.с. 23). Суд встановив, що заявник постійно доглядає за своєю бабусею [PERSON] , 1940 р.н., виконуючи усю хатню роботу з прибиранням житла, купівлі необхідних ліків, продуктів харчування, оплачуючи комунальні послуги, забезпечуючи її всім необхідним для життя. З заяви вбачається, що інших осіб, які можуть здійснювати догляд за [PERSON] , 1940 р.н. немає, так як її чоловік (дідусь заявника) [PERSON] , 1941 р.н. не може здійснювати догляд в силу свого віку, що підтверджується копією його паспорту, донька бабусі (матір заявника) [PERSON] також не може здійснювати догляд за бабусею в зв`язку з тим, що вона проживає за іншою адресою, та офіційно працює на підставі трудового договору № 1 від 29.09.2023 р. продавцем непродовольчих товарів ФОП [PERSON] , а син бабусі - [PERSON] наразі перебуває за кордоном про що вказано в акті в акті від 17.05.2023 р., та відповідно не може здійснювати догляд за своєю матір`ю (а.с. 42,43,56-57). Отже, заявник є єдиною особою, який на даний час здійснює догляд та піклується про хвору бабусю, а саме допомагає у самообслуговуванні, прибирає житло, допомагає у веденні підсобного господарства, забезпечуючи її всім необхідним. Догляд здійснює добровільно, на безоплатній основі. Проти здійснення ним постійного догляду, бабуся не заперечує, що. Вбачається з її письмової заяви на адресу суду (а.с. 33). Рішенням Овідіопольської селищної ради Одеської області від 29 червня 2023 р. вирішено вважати за доцільне призначити [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . опікуном над його бабусею [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до Висновку про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Овідіопольської селищної ради, вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном [PERSON] (а.с. 22). Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року № 966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших. З матеріалів справи випливає, що заявник має бажання та можливість дбати про свою рідну бабусю, доглядати її, створювати їй всі необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням й надалі, посилаючись на те, що факт здійснення заявником догляду за бабусею, яка потребує постійного догляду, породжує для заявника юридичні наслідки та виникнення прав та обов?язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов?язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов?язок і військову службу», так як станом на сьогодні, як випливає з Висновку «Про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] », [PERSON] проходить службу в ЗСУ за військовим званням «стрілець, помічник гранатометника 1 штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти в/ч [NUMBER] » та відповідно до характеристики від 26.05.2023 р. до виконання службових обов?язків ставиться відповідально, вміє організувати та оптимізувати свою діяльність, роботу виконує раціонально (а.с. 22). На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Outcome: approved