Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у грудні 2023 року звернулося до суду з указаним позовом, який мотивовано тим, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1323587956 від 11.02.2019 року. За умовами договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором. Проте всупереч умовам Договору позики відповідачка, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» був укладений Договір про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Крім того, 02.12.2022 року між позивачем та АТ «Таскомбанк» був укладений Договір факторингу № НІ/11/7-Ф, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 17044,84 грн., з яких 5834,57 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 0,35 грн. сума заборгованості за відсотками, 11099,40 грн. загальна за щомісячними процентами, 110,52 грн. - заборгованість за пенею. Незважаючи на повідомлення про передачу права вимоги за кредитним договором, [PERSON] не виконала свого зобов`язання, не здійснила платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Позивачем не нараховувались штрафні санкції з моменту набуття права грошової вимоги за указаним кредитним договором. Посилаючись на указані обставини, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості за кредитивним договором №1323587956 від 11.02.2019 року у розмірі 17044,84 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 26.12.2023 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою суду від 22.01.2024 року судовий розгляд цивільної справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах позову просив розгляди справу без участі представника позивача, вказав що проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.3). Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляд. Від відповідачки не надійшло заяви про розгляд справи без її участі, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із таких мотивів. \~ \~ \~ \~ Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом установлено, що [PERSON] підписала Заяву №1323587956 від 11.02.2019 на отримання кредиту, на умовах якого відповідачка отримала кредит у розмірі 18498,86 грн. строком на 30 днів (а.с.4-11). Відповідно до Графіку платежів, який міститься у пункті 6 договору, відповідачка повинна була з 11.03.2019 по 09.04.2020 щомісячно сплачувати по 1027,81 грн., а з 12.05.2020 до 07.08.2020 по 1582,74 грн. у рахунок повернення кредиту та відсотків. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає, що він є кредитором за кредитним договором від 11.02.2019, який укладений між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем, оскільки первісним кредитором було відступлено право вимоги за цим договором на користь ПАТ «Таскомбанк», яке у подальшому відступило право вимоги позивачу. На підтвердження факту переходу до позивача права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №1323587956 від 11.02.2019 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало до суду копію Договір про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року копію Договору факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року, Витяг з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, відповідно до яких ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло у тому числі права грошової вимоги за договором №1323587956 від 11.02.2019 в розмірі 5834,57 грн., з яких 5834,57 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 0,35 грн. сума заборгованості за відсотками, 11099,40 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами, 110,52 грн. заборгованість за штрафами (а.с.15-16, 17-19, 20, 21). Також відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3587956 за умовами якого: тип кредиту - кредит, строк договору 18 місяців, процентна ставка у межах пільгового періоду, відсотків річних 0,01%. Відповідно пункту 5 паспорту споживчого кредиту установлюється пільговий період на перші від дати надання кредиту 14 місяців; протягом цього періоду позичальник звільняється від внесення щомісячних процентів та сплачує річні проценти у розмірі встановлені для пільгового періоду; сума належного виконання до закінчення пільгового періоду 18500,32 грн.; у випадку внесення позивальником всієї цієї суми до закінчення пільгового періоду, без прострочення внесення щомісячних платежів, зобов`язання позичальника вважаються виконаними належним чином і припиненими (а.с.5). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку - ТОВ «ФК «ЦФР»). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Указаний висновок щодо застосування норми права викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що позивачем ініційовано спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді Заяви №1323587956 від 11.02.2019, яка не містить розміру відсоткової ставки за використання кредитного ліміту підстав нарахування неустойки. Підписаний [PERSON] . Паспорт споживчого кредитування не є складовою договору про споживчий кредит і не може бути доказом фіксації волі сторін договору та його змісту, а тому указаний документ суд відхиляє як неналежний доказ заявлених позовних вимог. За встановлених обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитного договору, за відсутності у Заяви №1323587956 від 11.02.2019 домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, штрафів, пені. Отже, підстави для стягнення з відповідачки відсотків на загальну суму 11099,75 грн. та 110,52 грн. пені відсутні. Позов підлягає частковому задоволенню у частині стягнення боргу за тілом кредиту. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 918,73 грн. судового збору (2684 грн х 34,23 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial