Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

29.01.2024 р. від представника позивача [PERSON] - адвоката Абрамович О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача ТОВ «Райз Північ» понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12598,00 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник відповідача ТОВ «Райз Північ» в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 26.01.2024 р., що не набрало законної сили, позовну заяву [PERSON] задоволено, розірвано договір оренди землі №51/16, укладений 21.03.2016 р. між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко», правонаступником якого є ТОВ «Райз Північ», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.07.2016 р. за №15621110 щодо земельної ділянки площею 3,8587 га, кадастровий номер 5920384000:01:001:0287, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» (вул. Заводська, 4 смт. Степанівка Сумського району Сумської області, ЄДРПОУ 34264631) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , [ADDRESS] ) 21380,71 грн. орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» (вул. Заводська, 4 смт. Степанівка Сумського району Сумської області, ЄДРПОУ 34264631) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , [ADDRESS] ) судові витрати в розмірі 2147,20 грн. Встановлено, що позивачем були понесені витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в розмірі 12598,00 грн., що підтверджується договором № 85 про надання правничої допомоги від 08.12.2023 р., додатковою угодою до договору № 85 про надання правничої допомоги від 08.12.2023 р., ордером від 11.12.2023 р., актом приймання-передачі виконаних робіт від 26.01.2024 р., квитанцією № 85 від 26.01.2024 р. на суму 12598,00 грн. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів заявив про наявність витрат на правову допомогу та що докази таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що підтверджується протоколом судового засідання. 29.01.2024 р. представник позивача подав до суду заяву про відшкодування судових витрат та докази їх наявності. Згідно ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Водночас, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). У пункті 269 Рішення у цій справі суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, іншій стороні направлялися докази понесених позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. В заяві від 24.01.2024 р. відповідач просить відмовити в задоволенні вимог представника позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу за необґрунтованістю, безпідставністю, завищенням, невідповідність принципам справедливості та верховенства права, що має на меті виключно додатковим способом отримання неправомірного доходу. Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача - адвокатом Абрамович О.В., оскільки дії, виконані адвокатом по справі, враховуючи невелику складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом. Враховуючи складність справи, критерій розумності та реальності адвокатських витрат, суд вважає за доцільне стягнути на користь позивача з відповідача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved