Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача: заборгованість за договором оренди нерухомого майна у розмірі 117000,00 грн; заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 8107,18 грн та відшкодування збитків у розмірі 874,98 грн; вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , яким погоджено плату за користування об`єктом 13000,00 грн щомісячно, зі сплатою усіх необхідних комунальних платежів. Позивач належним чином виконав умови договору, адже передав орендоване обладнання. Відповідач порушує свої зобов`язання в частині сплати орендних платежів та плати за житлово-комунальні послуги. У зв`язку із наведеним та у відповідності до ст. ст. 810, 815, 820, 821 ЦК України, умов укладеного договору, просить позов задовольнити. Разом із тим, у відповідності до ст. 22 ЦК України позивач поніс матеріальні збитки у розмірі 874,98 грн за неповернення комплекту ключів від орендованої квартири, у зв`язку із чим вимушений був купити новий замок. У відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання розподілу судових витрат. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Рибалки Ю. В. Ухвалою суду від 16.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.01.2024 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено Якимець О. І. 19.01.2024 ухвалою судді прийнято позовну заяву до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судовому засідання представник позивача позов підтримав повністю та просить такий задовольнити. Не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 12 грудня 2019 року між [PERSON] (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Блек Пеппер» (орендар) укладено договір нерухомого майна № 1212/19. Предмет договору - квартира [ADDRESS] (далі - договір). Відповідно до умов договору сторони погодили, що за період з 12.12.2019 по 31.12.2021 орендна плата становить 13000,00 грн на місяць. Нарахування орендної плати починається з моменту фактичного початку використання об`єкта оренди. Сплата орендної плати здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця. Сплата орендної плати здійснюється не пізніше 3 числа поточного місяця. Орендар бере на себе сплату усіх необхідних комунальних платежів (п.п. 5.2-5.4, 5.7, 5.8 договору). Строк оренди розпочинається з 12.12.2019 та закінчується 31.12.2021 (п. 7.1 договору). 12 грудня 2019 року орендодавець передав орендарю об`єкт згідно з договору, що підтверджено актом № 1 передавання приймання нерухомого майна /а.с. 19/. У зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язання за договором оренди нерухомого майна, між сторонами виникли спірні договірні правовідносини, які регулюються нормами Глави 59 найм (оренда) житла Цивільного кодексу України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (частина третя статті 762 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно з ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина (ч. 1 ст. 812 ЦК України). Сторонами у договорі найму житла можуть бути фізичні та юридичні особи (ч. 1 ст. 813 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Повертаючись до матеріалів справи суд відмічає, що сторони домовились про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати плату за найм (оренду) житлового приміщення, щомісячно, протягом строку дії договору у безготівковій формі шляхом банківського переводу на поточний рахунок позивача. У випадку невиконання або неналежного виконання умов договору відповідальність покладається на вину сторону відповідно до вимог чинного законодавства України. Суд зазначає, що відповідач здійснив оренду плату 05.05.2021, 07.06.2021, 09.08.2021 у розмірі по 13000,00 грн на картковий рахунок позивача /а.с. 20-22/. Будь-яких даних щодо подальшої плати за договором судом не встановлено. Згідно з розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом вбачається, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором найму оренди житлового приміщення становить у розмірі 117000,00 грн - орендна плата та 8107,18 грн - заборгованість за житлово-комунальні послуги. Цей розрахунок заборгованості приймається судом до уваги, оскільки доказів неправильного його нарахування відповідачем не подано. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання про те, що оскільки між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, які не виконані стороною відповідача, а тому у відповідності до умов договору та норм Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що заявлені у справі вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати та за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги про відшкодування збитків за придбання нового замка до вхідних дверей орендованого житлового приміщення, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивач наводить аргументи про те, що оскільки орендарем не було повернуто комплект ключів від орендованого приміщення виникла необхідність у придбанні нового замка до вхідних дверей вартістю 874,98 грн, що підтверджено платіжним документом /а.с. 27/. Відповідно до п. 6.2.2. договору орендодавець має право зберегти один комплект ключів від об`єкту оренди для проникнення в приміщення, а решту ключів зобов`язаний передати орендарю. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що оскільки позивачем у відповідності до ст. ст. 76-81 ЦПК України не підтверджено понесення моральної шкоди, а відтак відсутні підстави для задоволення вимоги для її відшкодування. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не доведено необхідності понесення матеріальних збитків для відновлення свого порушеного права у розмірі 874, 98 грн, ураховуючи наявність ще одного комплекту ключів у нього, про що сторонами погоджено у договорі, а тому у такій позовній вимозі необхідно відмовити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1260,00 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1260,00 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. 21 січня 2022 року між позивачем та адвокатом Шмаров О. В. укладено договір про надання правової допомоги №4/22. Відповідно до умов договору сторони погодили, що клієнт виплачує адвокату грошову винагороду, згідно з додатку № 1 до цього договору. Відповідно до додатку № 1 до договору від 21.01.2022 розмір винагороди становить 6800,00 грн, з яких 4000,00 грн за складання позовної заяви, 2800,00 грн - представництво інтересів у суді. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищенаведене, складність справи, яка стосується стягнення боргу за договором оренди, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 6800,00 грн.

Outcome: approved