Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» 07.11.2023 року звернулося до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату внесків на утримання території з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, в якому позивач просить суд стягнути пропорційно належним часткам у праві власності на житло, а саме: - з [PERSON] заборгованість по оплаті належних внесків та платежів за період з 01.11.2020 року по 30.06.2023 рік у розмірі 7618,92 грн., інфляційних витрат у розмірі 1729,28 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 293,93 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1342,00 грн.; - з [PERSON] заборгованість по оплаті належних внесків та платежів за період з 01.11.2020 року по 30.06.2023 рік у розмірі 7618,92 грн., інфляційних витрат у розмірі 1729,28 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 293,93 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1342,00 грн.; - стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В обґрунтування позову, позивач посилається на невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань зі сплати внесків та платежів до ОСББ, як власників квартири [ADDRESS] , яка перебуває на балансі та обслуговується Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРОБУТ». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2023 року було\~прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі. У судове засідання призначене на 01.02.2024 року представник позивача не з`явився, однак 01.02.2024 року надав до суду заяву про розгляд справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] (надалі за текстом - Відповідачі) у судове засідання призначене на 01.02.2024 року також не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Статтею 128\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~повідомляє учасників\~справи про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання чи\~вчинення відповідної\~процесуальної дії,\~якщо їх\~явка є\~не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. На виконання положень ч.6 ст. 187 ЦПК України судом були отримано відповіді з відповідного відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області та встановлено, що: -[PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; -[PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] по місту Одесі та Одеській області зареєстрованим не значиться. Приймаючи наявне зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , оскільки останньою особисто не повідомлено суд про адресу місця проживання та адресу для листування, [PERSON] не має зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, судом здійснювалось повідомлення відповідачки про дату, час і місце проведення судових засідань шляхом скерування судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на вказану адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштові повідомлення у тому числі з відправлення судової повістки на судове засідання 01.02.2024 року, були повернуті до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за зазначеною адресою. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Таким чином, [PERSON] про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлена належним чином, однак,\~у встановлений судом строк не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано\~заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомила. Щодо сповіщення відповідача [PERSON] . Оскільки, судом було встановлено, що [PERSON] відповідно до відповіді ГУДМС України в Одеській області зареєстрованим по місту Одесі та Одеській області не значиться, відомості про реєстрацію відповідачем Електронного кабінету в ЄСІТС у суду відсутні, повідомлення останнього про дату, час і місце проведення судового засідання здійснювалось шляхом надання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України,\~з опублікуванням якого, відповідач у відповідності до приписів ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Однак [PERSON] суд про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 01.02.2024 року за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору дарування від 16.12.2004 року, належить на праві спільної часткової власності в рівних частинах по кожному квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №343824072 від 23.08.2023 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 385 ЦК України,\~власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). 21.12.2004 року зареєстровано ОСББ «ДОБРОБУТ», код ЄДРПОУ 33312453, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.11.2018 року. Відповідно до статуту ОСББ «ДОБРОБУТ», затвердженого установчими зборами членів ОСББ «Добробут» протоколом №1 від 31 жовтня 2004 року, ОСББ створено власниками квартир та/або житлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», метою якого у відповідності до п.2.1 розділу ІІ Статуту є забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів,передбачених законодавством та статутними документами. Пунктом 2.2. Розділу ІІ Статуту, визначено завдання та предмет діяльності об`єднання, якими є: -належне утримання будинку та прибудинкової території; -забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів об`єднання; -забезпечення сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання; -здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб. Відповідно до Акту прийому-передачі Житлового комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 15.03.2006 року, активи Житлового комплексу було передано на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут». Законом України «Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Положеннями ст. 10 Закону України\~«Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що\~до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Статтею 16 Закону передбачено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання зокрема: - приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; - визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; - укладати договори; - виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; - встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; - здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; - визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; -\~здійснювати контроль\~за своєчасною\~сплатою внесків\~і платежів . У відповідності до статті 22 вказаного Закону, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право зокрема: - задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; - визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; - виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. У відповідності до положень ст. 23 Закону, внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] є ОСББ «ДОБРОБУТ». Приймаючи викладене, судом встановлено, що відповідачі є співвласникам багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а відтак на останніх розповсюджуються вимоги Статуту ОСББ «ДОБРОБУТ» та прийняті ним рішення. До обов`язків співвласника відповідно до ст. 15 Закону України\~«Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~зокрема входить обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 17\~Закону України\~«Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку»\~зокрема визначено,\~що для\~забезпечення виконання\~власниками приміщень\~своїх обов`язків\~об`єднання\~має право \~звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи викладене, судом встановлено, що у відповідності до наданого до суду розрахунку заборгованості, у [PERSON] та [PERSON] , як співвласників квартири [ADDRESS] , через неналежне виконання обов`язків зі сплати грошових коштів по внескам і платежам за обслуговування будинку\~та прибудинкової\~території до ОСББ «ДОБРОБУТ», виникла заборгованість за період з листопада 2020 року по червень 2023 року включно у загальному розмірі 15237,84 грн., яка пропорційно до належної частки кожного у нерухомому майні становить по 7618,92 грн. у кожного з відповідачів. Жодних доказів на підтвердження надання послуг у неналежній якості, невірного нарахування чи відсутності вказаної заборгованості, відповідачами порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України до суду не надано. Також, згідно до розрахунків, наданих представником позивача, інфляційні збитки розраховані на суму заборгованості у розмірі 7618,92 грн. за період з листопада 2020 року по 30.06.2023 року складають 1729,28 грн. відносно кожного з відповідачів, а три відсотки річних нараховані на вказану суму заборгованості за період з листопада 2020 року по 30.06.2023 року складають 293,93 грн. відносно кожного з відповідачів. Судом встановлено вірність вищевказаних розрахунків. Досліджуючи вищевказані докази наявні в матеріалах справи, суд керується статтею 89 ЦПК України, якою встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Слід зазначити, що обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачами несвоєчасно та не у повному обсязі сплачувались кошти за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, а також проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Щодо судового збору, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, за даним позовом виходячи з ціни позову у розмірі 19284,26 грн. підлягав до слати судовий збір у розмірі 2684 грн. Позивачем до позову на підтвердження сплати судового збору було надано платіжне доручення №996 від 31.10.2023 року в сумі 2415,60 грн. Поряд з цим судом встановлено, що 14.09.2023 року ОСББ «ДОБРОБУТ» звертався до Київського районного суду міста Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] заборгованості (справа №947/29249/23), у видачі якого заявникові було відмовлено ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 28.09.2023 року. Під час перевірки обставин справи судом з Автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що дійсно позивачем під час звернення до суду з вказаною заявою в рамках справи №947/29249/23 було сплачено судовий збір у розмірі 268,40 грн. Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. З урахуванням вищевикладеного, судом приймається сплачений позивачем в рамках справи №947/29249/23 судовий збір за звернення до суду з заявою про видачу судового наказу у розмірі 268,40 грн., як судовий збір в рамках даної справи. Отже, позивачем за пред`явлення вказаного позову сплачено судовий збір у загальному розмірі 2684,00 грн. (2415,60 + 268,40 = 2684,00). Приймаючи задоволення позову в повному обсязі, у відповідності до положень ст.. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідачів пропорційно до задоволених вимог до кожного підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування сплаченого останнім судового збору по 1342,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved