Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на мою, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , користь аліменти на дитину, що продовжує» навчання, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у розмірі 1/4 частин з усіх видів доходу, щомісяця, починаючи з 25 листопада 2023 року і до закінчення донькою навчання- 01 липня 2028 р. включно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебувала у шлюбі з 13 серпня 2005 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №286. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 липня 2016 року шлюб був розірваний. Від шлюбних відносин є дитина- донька [PERSON] , [INFO] . В період спільного проживання, між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки, так як відповідач не надавав матеріальної допомоги, безпричинно оскорбляв її. Влітку 2014 року відповідач вигнав позивача з дитиною з квартири, де разом проживали. З літа 2014 року донька проживає з [PERSON] , знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини відповідач не заперечує. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав, сплачував на її користь аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] до досягнення нею повноліття на підставі рішення Фрунзенського районного суду в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зараз донька навчається в Харківському національному педагогічному університеті імені Е.С. Сковороди, факультет іноземної філології, денна форма навчання, з 01 вересня 2023 року по 01.07.2028 року. Зазначені обставини підтверджуються договором з університетом про навчання від 14.08.2023 року та відповідною довідкою з навчального закладу. Донька в даний час джерел доходу не має, потребує матеріальної допомоги. Кошти, що позивач витрачає на утримання дитини, цілком не забезпечують її потреб. Крім того, позивач зазначає, що відповідач має відмінне здоров*я, з відповідача стягнення по виконавчим листам не провадяться, відповідач працює, отримує заробітну плату. В зв*язку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 року провадження по справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 07.12.2023 від відповідача [PERSON] в особі представника відповідача адвоката Біловус Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вважає заявлені позовні вимоги в частині визначення розміру частини доходу, яка підлягає стягненню, строку, протягом якого підлягають стягненню аліменти, а також безпосереднього отримувача аліментів, необґрунтованими. Як слідує з позовної заяви та доданих до неї документів, а саме Довідки №181/23 від 08.09.2023 року, спільна позивача та відповідача донька [PERSON] ( [INFO] ) є студенткою 1-го курсу денної форми навчання Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди, факультету іноземної філології (наказ №76-с від 15.08.2023 року). Термін навчання визначено з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Таким чином, незрозуміло з яких підстав позивачем визначено кінцевий строк стягнення аліментів - 01.07.2028 року, в той час як відповідно до вказаної довідки строк навчання їхньої доньки закінчується 30.06.2027 року. Також, відповідно до Договору про навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди №63-014.021-6 від 14.08.2023 року, який доречи надано позивачем без підписів сторін, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (на умовах договору, укладеного між закладом та фізичною та/або юридичну особою, яка замовляє платну освітню послугу (п.12 Договору). При цьому, вказаний Договір не містить розміру вартості навчання [PERSON] в університеті, в т.ч. графіків платежів чи суму оплати за рік тощо. Будь-яких інших документів на підтвердження вартості навчання позивачем до суду не надано, тим самим позивачем не обґрунтовано розмір матеріальної допомоги, яку потребує [PERSON] у зв`язку з навчанням. З огляду на це, не зрозуміло виходячи з якого розміру вартості навчання їхньої доньки позивачем визначено частку доходу позивача, яка підлягає стягненню, саме у розмірі 1/4. При цьому, через відсутність доказів вартості навчання може виникнути ситуація, коли заявлений позивачем розмір стягуваних аліментів може перевищувати вартість такого навчання, в той час як кожен з батьків в рівній мірі (порівну) повинен брати учать у вихованні дитини, в т.ч. у витратах на її навчання. Крім цього, звертаємо увагу суду, що позивач на утриманні має матір [PERSON] (колишнє прізвище - [PERSON] ), [INFO] , яка є людиною похилого віку та згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 01.12.2023 року багато років хворіє на кардіосклерозну гіпертоничну хворобу 2 ступеню, цукровий діабет 2 типу середньої важкості та потребує постійної допомоги на придбання рекомендованих ліків та препаратів. Відповідно про довідки про доходи №4740 6573 3672 1723 від 05.12.2023 року (вих. №7751/5) розмір пенсії його матері [PERSON] складає 2600 грн. на місяць, що є лише прожитковим мінімумом та недостатнім розміром для самостійного забезпечення себе необхідними ліками. Також, відповідач вказує, що з огляду на той факт, що [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, тобто вона є повнолітньою особою з повною цивільною правоздатністю та дієздатністю, тому відсутні перешкоди стягнення аліментів на її навчання безпосередньо на її користь, а не на користь її матері. Виходячи з вищевказаного вважаємо, що стягнення аліментів на навчання повинно здійснюватися безпосередньо на користь [PERSON] , а не на користь її матері [PERSON] , у розмірі не більше 1/6 частини з усіх видів доходу, щомісяця, починаючи з 25 листопада 2023 року і до закінчення донькою навчання - 01 липня 2027 року включно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] пояснила, що на думку сторони позивача відповідач має змогу допомагати своїй дитині, він отримує заробітну плату. Він спілкується зі своєю дочкою, вона їздила до нього на новорічні свята. Він проживає в Чехії. В нього була заборгованість по аліментам, він її оплатив. Позивачка та третя особа на даний час проживають в Угорщині. На теперішній час [PERSON] приїхала до Харкова робити паспорт. Вона навчається на денній формі в режимі онлайн. В кінці грудня її батько сплатив за навчання за один семестр. Тобто, позивач з відповідачем навпіл сплатили за навчання [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] - адвокат Біловус Р.В. в судовому засіданні частково підтримав позов, просив стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу. Крім того пояснив, що згідно довідки від 08.09.2023 р. [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання, термін навчання визначено з 01.09.2023 по 30.06.2027 р., а не до 01.07.2028 р., як визначено позивачем. Крім того, наданий договір про навчання не містить підписів сторін, також договір не містить розміру вартості навчання [PERSON] в університеті, графіків платежів чи суму оплати за рік. У відповідача є на утриманні мати похилого віку, що підтверджується медичними документами. На даний час відповідач поживає на території Чехії, тобто не працює на території України та не отримує дохід. Позов є необґрунтованим. Якщо буде винесено рішення про стягнення аліментів, просимо стягувати їх на користь доньки [PERSON] , а не її матері. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що останні два місяці у неї з батьком гарні стосунки, але до цього пів року вони не спілкувалися. Батько обіцяв платити 200 євро, так як вони з мамою домовлялися в усній формі. Та він відмовився платити, коли був поданий позов. Після листопаду допомоги ніякої від батька немає. Крім того [PERSON] зазначила, що не заперечує той факт, що батько оплатив їй семестр навчання (пів року). Коли вона мешкала у батька, (тиждень), він купував їй речі. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши думку сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 13 серпня 2005 року перебували у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №286. Під час перебування у шлюбі, у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 750. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року (справа 645/2763/16; 2/645/1810/16) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно договору про навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені Е.С. Сковороди № 63-014.021-б від 14.08.2023, [PERSON] , [INFO] навчається в Харківському національному педагогічному університеті імені Е.С. Сковороди. Відповідно до довідки № 181/23 від 08.09.2023 виданої Харківським національним педагогічним університетом імені Е.С. Сковороди [PERSON] дійсно є студентом університету факультету іноземної філології, денна форма навчання, з 01 вересня 2023 року по 30.07.2028 року, контракт. Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В зв*язку з чим критично ставиться до вимог відповідача про стягнення аліментів безпосередньо на користь доньки [PERSON] , а не на користь її матері [PERSON] , оскільки право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою, однак не досягнула віку двадцяти трьох років, продовжує навчання в Харківському національному педагогічному університеті імені Е.С. Сковороди, факультет іноземної філології, денна форма навчання, з 01 вересня 2023 року по 30.06.2028 року і доказів отримання нею доходу суду не подано. Остання проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка забезпечує її всім необхідним, що не заперечується стороною відповідача. Суд вважає, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотнє не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання доньки, яка досягла повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Крім того суд враховує, що відповідач [PERSON] на утриманні має матір [PERSON] (колишнє прізвище - [PERSON] ), [INFO] , яка є людиною похилого віку та згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 01.12.2023 року багато років хворіє на кардіосклерозну гіпертоничну хворобу 2 ступеню, цукровий діабет 2 типу середньої важкості та потребує постійної допомоги на придбання рекомендованих ліків та препаратів. Відповідно про довідки про доходи №4740 6573 3672 1723 від 05.12.2023 року (вих. №7751/5) розмір пенсії його матері [PERSON] складає 2600 грн. на місяць. Також, суд приймає до уваги надану стороною квитанцію на суму 8425,00 грн., з якої вбачається, що відповідач [PERSON] 15.12.2023 перерахував кошти Харківському національному педагогічному університеті імені Е.С. Сковороди призначення платежу - оплата навчання [PERSON] . Зважаючи на те, що донька відповідача [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, оскільки такий розмір буде достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та відповідатиме реаліям сьогодення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася до суду 08.11.2023, що підтверджується штампом на позовній заяві, але в своїх позовних вимогах сторона позивача просить стягнути аліменти з 25.11.2023, суд задовольняє вимоги в межах заявлених та стягує аліменти з 25.11.2023. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки в даних правовідносинах позивач звільнена від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial