Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, яким просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що позивач, з 01.09.2007 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] . 14 вересня 2010 року шлюб між було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 14 вересня 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, викликане розходженням поглядів на сімейні відносини та обов*язки з ведення спільного господарства. Після розірвання шлюбу, діти залишились проживати разом з нею за адресою [ADDRESS] . Позивач повною мірою піклується та виховує синів. Вони забезпечена всім необхідним: харчуванням, одягом, належним медичним доглядом, а також іншими необхідними речами (канцтоварами, предметами особистої гігієни, мобільним зв`язком, тощо). Наразі [PERSON] та [PERSON] навчаються в КЗ «Введенський ліцей» Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Відповідач цікавості до навчання та виховання дітей не має, зв`язок з ними не підтримує. [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням про надання матеріальної підтримки або придбання необхідних для дітей речей, однак відповідач їх повністю ігнорував. У зв`язку з цим, у 2021 році вона звернулася до Чугуївського міського суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданою Старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Харкові, загальна заборгованість станом на 01.05.2023 року складає 71 667,67 грн. Також позивач вказала, що на теперішній час воан перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , від шлюбу з яким мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактично [PERSON] з липня 2009 року разом зі нею займається вихованням дітей. У квітні 2023 року позивач звернулась до Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новопокровської селищної ради із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Розглянувши всі надані документи, комісія прийняла Рішення №74 від 16.06.2023 року, в якому зазначено наступне: «Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новопокровської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно своїх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ». Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.08.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. 26.12.2023 від органу опіки та піклування Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області в особі голови селищної ради О. Слабінської надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи, рішення ухвалити згідно чинного законодавства. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання з розгляду справи не з`явився повторно, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області в судове засідання не з`явився, подали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, просили суд прийняти рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування, рішення ухвалити згідно чинного законодавства. повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи те, що клопотань від учасників справи матеріали справи не містили, а також з огляду на строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які не можуть перевищувати 60 днів з дня відкриття провадження по справі, та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дослідив докази, які були своєчасно долучені сторонами, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі, 14 вересня 2010 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 14 вересня 2010 року. Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 28.07.2022 року. Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 19.08.2022 року. Таким чином встановлено, що позивач [PERSON] є матір*ю дітей, [PERSON] батьком дітей. Згідно витягів з реєстру Новопокровської територіальної громади від 14.12.2022, 23.12.2022 та 10.04.2023 [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що відповідно до судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 07.12.2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 02.12.2021 року, і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.05.2023 року борг становить 71667,67 грн. Згідно довідки Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.12.2022 № 48274 [PERSON] - не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.06.2022 року по 31.11.2022 року включно, згідно з виконавчим листом № 636/5444/21 виданого 09.01.2022 року, виданим Чугуївський міським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , та малолітнього [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.12.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того судом встановлено, що на теперішній час [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 19.10.2022 року, від шлюбу вони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно акту виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 17 від 28.06.2022 [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 96 від 15.06.2022 [PERSON] не приймав участь у виховання своїх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На прийомах були їх мати та теперішній чоловік [PERSON] . [PERSON] з 2008 року з дітьми не проживає. Відповідно до характеристик, виданих КЗ «Введенський ліцей» Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області - [PERSON] та [PERSON] навчаються у Введенському ліцеї з першого класу (тоді ЗОШ І-ІІІ ступенів). Зарекомендували себе як старанні, виховані учні. Володіють навчальним матеріалом на достатньому і середньому рівні виявляють зацікавленість до навчання. Мають добрий загальний розвиток. На виховання [PERSON] та [PERSON] впливає сім`я. Батьки приділяють увагу синам. Мати, [PERSON] , ненав`язливо контролює навчання хлопців. Змалечку вихованням хлопців опікується вітчим [PERSON] . Дбає про матеріальний стан (у сім`ї четверо дітей), підтримує у навчанні, заохочує до праці. Діти поважають [PERSON] за таке ставлення до них і як голову родини, намагаються його наслідувати. Біологічний батько у вихованні дітей ніколи участі не брав, батьківські збори не відвідував. Не цікавився життям та побутом сина. [PERSON] та [PERSON] скромні, товариські, мають авторитет серед однолітків, підтримують дружні стосунки з багатьма однокласниками та учнями ліцею. Згідно характеристики виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 115.12.2022 № 221 [PERSON] на території Новопокровської селищної ради зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Зі сторони адміністративної комісії до відповідальності не притягувалася, скарг від мешканців села не надходило. Відповідно до посвідчення № [NUMBER] виданого 31.12.2010 [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, та має дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. З метою вирішення цього спору судом також отримано висновок Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новопокровської селищної ради № 74 від 16.06.2023 року. Відповідно до цього висновку Комісією з питань захисту прав дитини Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області 15.06.2023 року розглянуто та вивчено документи представлені громадянкою [PERSON] , яка виховує неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , щодо позбавлення батьківських прав їх батька [PERSON] , [INFO] . Визнано за доцільне позбавити [PERSON] відносно своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Аналізуючи зміст вказаного висновку встановлено, що [PERSON] фактично повністю самоусунувся від виховання та утримання синів, жодним чином не турбується про їх здоров`я, фізичний, психічний та розумовий розвиток. Суд, вирішуючи цей спір, на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Аналізуючи зміст висновку Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новопокровської селищної ради № 74 від 16.06.2023 року судом встановлено, що такий є обґрунтований, повністю відповідає інтересам неповнолітніх дітей, містить відомості щодо наявності виключних обставин, які підтверджені відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування батьком своїм обов`язком і є законними підставами для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересу дітей. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.05.2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20), зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). […] Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року у справі № 459/3411/18, провадження № 61-10531св21, Верховний Суд дійшов висновку, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст. 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що надалі може негативно вплинути на їх фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; ненадання дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав (постанова Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі № 203/3505/19). З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи обґрунтованість висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з чим слід позбавити [PERSON] відносно своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved