Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтує тим, що 15 лютого 2023 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне сімейне життя між ними не склалося, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить її інтересам, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи РАЦС. Посилаючись на ці обставини, позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій позов підтримала, справу просила розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.9). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав та розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.18). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 15 лютого 2023 року Путивльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №13 (а.с.6). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини сторін, які фактично припинили подружні стосунки, сторони спільно не проживають, збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась, a подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є підстави для задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачу за її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із задоволенням позову в силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1073 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved