Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач зареєстрований за адресою: кв. [ADDRESS] , де позивачем проводиться нарахування житлово - комунальних послуг. Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року №61 за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» закріплено на праві господарського відання об`єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Дніпровської в місті Києві державної адміністрації. Зокрема, будинок [ADDRESS] , наведено в додатку до вказаного розпорядження. Позивач зазначає, що відповідач отримує від позивача житлово-комунальні послуги, а саме послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідач не належним чином виконує зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 41 306,17 грн, яка складається із заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 25 002,17 грн, інфляційних втрат за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 13 479,16 грн та трьох процентів річних за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 2 824,23 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідач зареєстрований за адресою: кв. [ADDRESS] , де позивачем проводиться нарахування житлово - комунальних послуг (а.с. 7-8, 9-10, 28). Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року №61 за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» закріплено на праві господарського відання об`єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Дніпровської в місті Києві державної адміністрації. Зокрема, будинок [ADDRESS] , наведено в додатку до вказаного розпорядження (а.с. 14-15). Згідно розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 41 306,17 грн, яка складається із заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 25 002,17 грн, інфляційних втрат за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 13 479,16 грн та трьох процентів річних за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 2 824,23 грн (а.с. 11-12). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 25 002,17 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконує зобов`язання по оплаті за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, внаслідок чого за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 25 002,17 грн. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, підлягають задоволенню повністю. Крім того, позивач просить про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 13 479,16 грн та трьох процентів річних за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 2 824,23 грн. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Враховуючи положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», чинні станом на момент звернення позивача до суду, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних нарахованих після 24 лютого 2022 року, оскільки з 24 лютого 2022 року та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено їх стягнення. Тому за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 червня 2015 року по 23 лютого 2022 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 12 969,12 грн. Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке. За прострочення зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 червня 2015 року по 23 лютого 2022 року з урахуванням суми заборгованості три проценти річних становить у розмірі 2 672,65 грн. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних, підлягають задоволенню частково. З урахуванням викладеного суд доходить висновку про задоволення позовних вимог по цій справі частково: стягнути з відповідач на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 40 643 (сорок тисяч шістсот сорок три) грн 94 коп, яка складається із заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2023 року у розмірі 25 002,17 грн, інфляційних втрат за період з 01 червня 2015 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 12 969,12 грн та трьох процентів річних за період з 01 червня 2015 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 2 672,65 грн. В решті вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 2 684 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 2 640,96 грн, виходячи з такого розрахунку (40 643,94 грн (сума задоволених позовних вимог * 100 % / 41 306,17 грн (ціна позову) * 2 684 грн (сплачений позивачем судовий збір).

Outcome: partial