Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

03 січня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Пелих Олега Віталійовича в інтересах [PERSON] до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , який у встановленому законом порядку прийняв у спадщину позивач, як спадкоємець першої черги за законом. Зазначає, що дружина померлого, [PERSON] від спадщини відмовилася на користь позивача [PERSON] , а тому він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після померлого [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав на нерухоме майно, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене, представник позивача прохає суд визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 січня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Позивач, [PERSON] та його представник, адвокат Пелих О. В, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позов підтримує повністю. Представник відповідача, Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим по дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача. Щодо заявлених позовних вимог не заперечує. Третя особа, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій прохала розглядати справи за її відсутності. Не заперечує, щоб за [PERSON] було визнано право власності, в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON] , на належний останньому на праві власності житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом установлено, що [INFO] в с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого КП «Кобеляцьке БТІ» станом на 10.10.2023 року,\~ а також висновку про вартість об`єкта оцінки, виготовленого ФОП [PERSON] ,\~ житловий\~ будинок\~ загальною\~ площею\~ 62,8 кв.м,\~ житловою\~ площею\~\~ 29,7 кв.м. із господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість становить 114 800,00 грн (а.с. 12-14). Із матеріалів спадкової справи № 6/2023, заведеної приватним нотаріусом Чернявським Ю. В. після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька - [PERSON] . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] крім позивача є дружина померлого [PERSON] . [PERSON] подала до компетентного нотаріуса заяву, датовану 13.01.2023 року, про відмову від належної їй частки спадщини, що лишилася після смерті чоловіка, [PERSON] , на користь сина [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , як єдиний спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] , є таким, що прийняв спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до виписки з погосподарської книги № 5 Білицької селищної ради за 2016-2023 роки, номер об`єкта по господарського обліку № 01-0397-1, житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , побудований в 1968 році та головою домогосподарства рахується [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 9). Згідно довідки КП Кобеляцьке БТІ від 11.10.2023 року за № 01-01-311, за даними реєстрації права власності станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] нерухоме майно за [PERSON] не зареєстроване (а.с. 11). За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за адресою: [ADDRESS] право власності, інші речові права на нерухоме майно за вказаною адресою не зареєстровано (а.с. 11). Згідно довідки від 12.01.2023 року за № 27-09-12/1, виданої старостинським округом № 1 виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] , 1937 року народження, до дня своєї смерті [INFO] , мав реєстрацію на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] та проживав разом зі своєю дружиною, [PERSON] . Відповідно до вимог статтей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). У встановленому законом порядку [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який за життя належав померлому [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Чернявського Ю. В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на житловий будинок є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на житловий будинок в порядку спадкування. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наразі [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , прийнявши спадщину та бажаючи реалізувати своє право власності на житловий будинок, не може як підтвердити його, так і розпорядитися правом на нерухоме майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями. Відтак, сам по собі факт того, що спадкодавцю [PERSON] за життя належав житловий будинок\~ із господарсько-побутовими будівлями, що рахувався за ним у визначеному порядку від часу побудови та до дня своєї смерті, однак не мав правовстановлюючого документа на нерухоме майно, не є підставою для обмеження прав позивача як спадкоємця на успадкований житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що представник відповідача позов визнав, третя особа [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог, а отже право власності на нерухоме майно не оспорюється, а також оскільки позивач має право на таке майно, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved