Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що померлий [INFO] [PERSON] є його батьком. Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим повторно 10.11.2023 Жовківським відділом ДРАЦС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 3. Ще до його смерті, а саме [INFO] померла і його мати [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим повторно 10.11.2023 Жовківським відділом ДРАЦС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 7. Зазначає, що його батьки проживали в [ADDRESS] в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значився його батько, а він і його мати [PERSON] значилися членами двору, що стверджується випискою з погосподарської книги Деревнянської сільської ради, виданої виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 07.08.2023 за № 296/14-06. Після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому частка в майні двору та частку, яка ним прийнята але не оформлена після смерті матері. Із свідоцтва про його народження серія [NUMBER] , виданого 23 червня 1971 року в с. Деревня Нестеровського району Львівської області, вбачається, що його батьком зазначений [PERSON] . Вказує, що з приводу спадкування він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у відкриття спадкової справи та роз`яснено, що в свідоцтві про його народження записано, що його батьком є [PERSON] , а в свідоцтві про смерть його батька зазначено що помер [PERSON] , тому і він записаний по батькові як [PERSON] , а від так йому слід встановити факт, що саме померлий [PERSON] є його батьком. Зазначає, що встановлення факту родинних відносин необхідне йому для реалізації спадкових прав. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечили, визнали такий. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та представника відповідача, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності та висловлену позицію у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд констатує, що встановлення факту, що має юридичне значення, який просить встановити позивач, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право. Встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд прийшов до висновку, що вирішення питання встановлення такого факту необхідно розглядати саме в порядку позовного провадження. Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне позивачу для подальшого прийняття спадщини, спадкування майна. Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Таким чином, враховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved