Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

28.11.2023 до сулу надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат - Мукомел Л.А. до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову вказано, що [PERSON] являється мамою відповідачки [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] народила доньку, [PERSON] . Відомості про батька дитини у свідоцтві про народження записані відповідно до ст. 135 СК України. В лютому місяці 2020 року відповідачка [PERSON] залишила доньку на бабусю (позивача) та поїхала в місто Рівне, і з того часу до дитини не повернулася. Вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] з того часу займається бабуся, [PERSON] . Відповідачка проживає в м. Рівному, перебуває в цивільному шлюбі, від якого народила сина - [PERSON] . Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню доньки [PERSON] . Вона не надає матеріальної допомоги на доньку, не турбується про її стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, її вихованням та підготовкою до самостійного життя, зокрема: не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею належної освіти. За фактичним місцем проживання позивачки з внучкою, відповідачку теж ніхто не бачив, вона не з`являється, не цікавиться життям доньки, не приймає участі у виховання доньки [PERSON] . В медичних закладах відповідачка теж не цікавиться здоров`ям доньки. При цьому позивачка не чинила і не чинить перешкод відповідачці у спілкуванні, прийнятті участі у вихованні доньки та її утриманні. В липні місяці 2023 року [PERSON] звернулась із заявою до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради із заявою про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Висновком від 26.07.2023 року встановлено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведені обставини позивач та її представник звернулися до суду та просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 28.11.2023 року по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального провадження. 21.12.2023 року підготовче судове засідання відкладено на 17.01.2024 у зв`язку із неявкою відповідачки до суду. 17.01.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 08.02.2024. 08.02.2024 в судовому засіданні позивачка [PERSON] поданий позов підтримала. Повідомила, що її дочка [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] . Одразу після народження вона (позивачка) забрала доньку та онучку до себе з м. Рівне. Якийсь час [PERSON] побула з дитиною в м. Славута, однак потім в лютому 2020 року відповідачка поїхала в м. Рівне, а дитину залишила на неї. З того часу [PERSON] приїжджала до дитини тільки один раз. На даний час вона дитиною не цікавиться зовсім, участі у її вихованні не бере, матеріальної допомоги не надає, а телефонує тільки тоді, коли їй потрібні гроші. Перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] ніхто не чинив, навпаки їй дзвонили та просили спілкуватись з донькою. Представник позивача, адвокат Мукомел Л.А. в судовому засіданні підтримала позицію позивачки та доводи, викладені у позовній заяві. Додатково зазначила, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують свідоме, систематичне ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки. Адвокат зазначила, що матері [PERSON] в житті доньки [PERSON] не існує. [PERSON] не перешкоджає [PERSON] спілкуватися з дитиною, але [PERSON] сама не проявляє цікавості до дитини, не бере участі в її житті та вихованні. [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що органу опіки і піклування давно відома ситуація [PERSON] стосовно її онуки [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , поїхала до м. Рівне, а дитину залишила на [PERSON] , яка зверталась із цього приводу до органу опіки. Спочатку вони дійшли висновку, що така поведінка [PERSON] може бути викликана післяродовим стресом, однак в подальшому [PERSON] до дитини не приїжджала, участі в її житті на даний час не брала і бере, вихованням [PERSON] займається позивачка [PERSON] . На засіданні органу опіки і піклування було розглянуто звернення [PERSON] та прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] . В судовому засіданні у якості свідків були допитані: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] повідомила, що давно знає сім`ю [PERSON] . Її дочка [PERSON] народила доньку [PERSON] , яку майже одразу покинула на бабусю [PERSON] . З того часу [PERSON] приїжджала в м. Славута тільки один раз, тоді дитина маму не впізнала та злякалась її як посторонню. [PERSON] не чинила [PERSON] перешкод у спілкуванні з дочкою, а навпаки просила її спілкуватись з дитиною. Однак [PERSON] участі в житті дитини не приймає з особистих мотивів, тобто самоусунулась від виховання доньки. Свідок [PERSON] повідомила, що близько 10 років товаришує із [PERSON] та знає ситуацію, яка склалась із її дочкою. [PERSON] взагалі не бере участі в житті дитини, їй не допомагає, не дзвонить, не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, а навпаки сама телефонує [PERSON] виключно з приводу грошей. [PERSON] не перешкоджала [PERSON] спілкуватись із дочкою, однак відповідачка сама не проявляє бажання спілкуватись з дитиною Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду для дачі особистих пояснень по справі не з`явився. Відзив до суду не подавала. Тому, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги думку позивача та її представника, а також позицію органу опіки і піклування, заслухавши свідків, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Згідно з п.15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес батька до дитини (постанова Верховного суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (позивачка по справі) (а.с. 9). [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області (а.с. 11). Відомості про батька дитини були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 12). За даними довідки Закладу дошкільної освіти № 5 «Квіткограй» Славутської міської ради від 22.05.2023 № 32, [PERSON] , [INFO] , є вихованкою вказаного дошкільного закладу, протягом періоду, з якого дівчина прийнята у садок, її приводить та забирає бабуся (а.с. 16). Згідно довідки Славутської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини від 17.06.2021 року, на прийоми із дитиною [PERSON] , [INFO] , з`являється бабуся [PERSON] з 04.06.2020, всі рекомендації та призначення лікаря бабуся виконує (а.с. 15). З висновку органу опіки і піклування Виконавчого комітету Славутської міської ради від 28.07.2023 № 04-31/626 вбачається, що орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] ухиляється від виконання материнських обов`язків: не турбується про здоров`я дитини, фізичний та духовний розвиток, її вихованням та підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних цінностей та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини (а.с. 13-14). Таким чином, додані позивачем по позову докази підтверджують факт умисного, систематичного невиконання відповідачкою [PERSON] своїх материнських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] [PERSON] фактично самоусунулась від виконання своїх обов`язків відносно дитини. Зазначені обставини - доведений факт невиконання відповідачкою [PERSON] своїх материнських обов`язків відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] - слугують підставами для задоволення даного позову. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивач не бажає стягувати з відповідачки сплачений нею судовий збір, тому суд вважає за можливе за згодою позивачки судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved