Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

До Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою, звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10.02.1979 року було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №8. Позивач вказує, що шлюб між сторонами виявився невдалим. Спільне життя не склалось через різні на нього погляди, несумісність характерів, внаслідок чого сторони не можуть підтримувати нормальну атмосферу у сім`ї на почуттях любові і поваги один до одного. на даний час шлюб між сторонами існує формально, сторони проживають окремо з 2000 року, подружні стосунки не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу та спільне сімейне життя з відповідачкою є неможливим внаслідок стійкого розладу подружніх стосунків та суперечить інтересам позивача. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 09.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява, в якій він підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також проси розглядати справу без його участі. Час на примирення не потрібен. Відповідач по справі в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 10 лютого 1979 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №8, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2021 року. Згідно з ч. 2 ст. 140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2статті 104Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3статті 105 Сімейного кодексу України, встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Встановивши, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved