Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

04.01.2024 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,037 га (370 кв.м.) для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вищевказане майно належало [PERSON] на підставі рішення № 1084 виконавчого комітету Первомайської міської ради від 11.12.1975 року, яким було відведено земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,037 га (370 кв.м.). для індивідуального житлового будівництва будинку громадянину [PERSON] . [PERSON] на підставі договору, виданому Першою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 02.02.1976 року за р. № 644 було передано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої приватної власності з числом кімнат від 1 до 5 включно. 04 грудня 2023 року позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчана А.С. за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] . Інших спадкоємців, в тому числі спадкоємців наступних черг, які протягом тривалого часу опікувалися, матеріально забезпечували, надавали іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, немає. 04 грудня 2023 року нотаріусом Мовчаном А.С. мені відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця і рекомендував звернутися до суду. Нотаріусом було перевірено реєстрацію вказаного спадкового майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, - реєстрація відсутня. Враховуючи наведене, було повідомлено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена, питання визначення належності майна попередньому власнику повинно вирішуватися у судовому порядку. За час свого життя спадкодавець не встиг зареєструвати нерухоме майно та не отримав правовстановлюючий документ. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За викладених обставин [PERSON] не має можливості надати правовстановлюючий документ на житловий будинок та земельну ділянку приватному нотаріусу, через що не в змозі оформити спадкове майно, а тому змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Житловий будинок не зареєстрований в Первомайському МБТІ через відсутність правовстановлюючих документів, через те що у встановленому законом порядку громадянин [PERSON] не прийняв будинок в експлуатацію та не отримав на нього правовстановлюючі документи. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України та ч. 2. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо будівництво нерухомого майна здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника входять до складу спадщини. Згідно п. 41 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються, зокрема: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. З документів, наданих позивачем вбачається, що КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 21.11.2023 р., був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно якого вищезазначений будинок збудований та господарські будівлі і споруди були побудовані до 05.08.1992 року. Отже, даний будинок прийнятий в експлуатацію. Вище викладене свідчить про те, що [PERSON] , за життя, набув право власності на вказаний житловий будинок. Таким чином, за позивачкою можливо визнати права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею розміром 0,037 га (370 кв.м.) відведеній для будівництва та обслуговування будинку в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, збереженням її цільового призначення. Проте, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за спадкодавцем, вона не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім`я. Із договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від одної до п`яти на підставі Рішення № 1084 виконавчого комітету Первомайського міської ради від 11.12.1975 року щодо відведення для індивідуального будівництва житлового будинку, земельної ділянки громадянину [PERSON] , встановлено, що забудовнику [PERSON] надано на праві безстрокового користування земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,037 га (370 кв.м.). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218, 1220-1222, 1225, 1261, 1267, 1268, 1273, 1278 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї - ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до роз`яснень «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізованого суду: лист від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13- по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця право на спадщину. Представник позивачки в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 17.05.2021) (а.с. 7-8). До складу спадщини після його смерті входить: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,037 га (370 кв.м.) для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нього, про що була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 9-11). Право власності на спадкове майно підтверджується наявними в матеріалах справи документами: копією Рішення № 1084 виконавчого комітету Первомайського міської ради від 11.12.1975 р. (а.с.12), копією договору, виданого Першою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 02.02.1976 року за р. № 644 (а.с. 13-15), копією дозволу на право виконання будівельних робіт (а.с.16-18), копією акту від 12.12.1975 р. про відвід земельної ділянки (а.с.19), копією довідки КП «ПМБТІ» від 19.11.2023 р. № 826/06-01-06 (а.с.20), копією технічного паспорту на будинок (а.с.21-24), копією витягу з Реєстру будівельної діяльності реєстраційний № ТІ01:3229-7586-3216-6871 (а.с. 25-28), копією домової книги (а.с.29-31). Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved