Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

У серпні 2023 року позивач ТОВ "ФК "Ріальто" звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № 210122-33760-1 від 22.01.2021, яка станом на 21.08.2023 складає 22264,54 грн і включає 3889,00 грн заборгованості за кредитом, 2041,73 грн заборгованості за процентами за ставкою 1,75 % за кожен день прострочення і 16333,81 грн заборгованості за процентами за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач отримав кредит у ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" (торгова марка "MONETKA") у сумі 4000,00 грн на строк 30 днів шляхом перерахування кредитних коштів на картку у АТ КБ "ПриватБанк" зі сплатою відсотків за користування кредитом 1,75 % суми кредиту за кожен день користування кредитом та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Договір укладено шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором на вебсайті https://monetka.com.ua. Одноразовий ідентифікатор 515763 надсилався відповідачеві 22.01.2021 о 21:37:33 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказано відповідачем під час реєстрації на вебсайті. Повідомлення надсилалося за допомогою сервісу ТОВ "Мобізон". Позивач набув право грошової вимоги у ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" за вказаним кредитним договором на підставі договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-З від 17.06.2021. Також позивач просить стягнути з відповідача 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору і 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.08.2023 цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Семенівського районного суду Полтавської області. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 25.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду суддею Л.М.Самойленко та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначене 27.11.2023 о 14 год. 30 хв. 27.11.2023 витребувано докази за клопотанням позивача, відкладено розгляд справи до 12.12.2023. Рішенням Вищої ради правосуддя № 1070/0/15-23 від 21.11.2023 суддю Л.М.Самойленко - первинного головуючого суддю у цивільній справі - відряджено до Баранівського районного суду Житомирської області строком на 1 рік із 04.12.2023. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2023 головуючим суддею у справі визначено В.Ф.Харченка. Ухвалою від 19.12.2023 прийнято справу до провадження судді В.Ф.Харченка, визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження 31.01.2024 о 14 год. 30 хв. з повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов. 31.01.2024 у судове засідання представник позивача не з`явився, у справі є низка його клопотань про розгляд справи за його відсутності і не заперечення проти ухвалення заочного рішення (а.с. 68, 79, 85). 30.12.2023 відповідач копію ухвали суду від 19.12.2023, судової повістки на 31.01.2024 за зареєстрованим місцем проживання не отримав; за ним не проживає, що є належним врученням відповідачеві судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання (а.с. 61, 81, 83, 89). Станом на 31.01.2024 суд не отримував відзив на позов чи будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача. Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 279, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), 31.01.2024 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача і за відсутності відповідача. За відсутності учасників справи (їх представників) розгляд справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи, надані судові докази, суд встановив таке. 22.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" (торгова марка "MONETKA") та відповідачем О.А.Конончуком укладено договір № 210122-33760-1 від 22.01.2021 про надання відповідачеві 4000,00 грн у кредит на споживчі цілі на строк 30 днів; ставка 1,75 % за кожен день користування кредитом у межах 30-денного строку; ставка 3,5 % за кожен день несвоєчасно повернутого кредиту у строк понад 30 днів. Додаток № 1 до договору - графік розрахунків визначив датою повернення кредиту 21.02.2021, сума кредиту 4000,00 грн, нараховані відсотки 2100,00 грн. Вказаний договір підписаний електронним підписом відповідача [PERSON] з одноразовим ідентифікатором 515763, номер мобільного телефону [NUMBER] (а.с. 10-13, 16-18, 19-26). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відтак суд робить висновок про належне укладення кредитного договору № 210122-33760-1 від 22.01.2021 за яким відповідач [PERSON] отримав у ТОВ "ФК "Фінансова Інновація" у кредит 4000,00 грн. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Квитанцією від 22.01.2021 № 362068491, система "ТАС Рау", підтверджено перерахування 4000,00 грн за договором № 210122-33760-1 від 22.01.2021 на умовах фінансового кредиту карта MasterCard [NUMBER] (а.с. 14). Випискою АТ КБ "ПриватБанк" із карткового рахунку № [NUMBER] , клієнт [PERSON] , підтверджено зарахування 22.01.2021 на його рахунок 4000,00 грн (а.с. 86, 87). Отже кредитодавець ТОВ ФК "Фінансова Інновація" надало у кредит вказані кошти відповідачеві. ТОВ "ФК " Ріальто" є фінансовою установою (а.с. 27, 28). 17.06.2021 між ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" та ТОВ "ФК "Ріальто" укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до якого право вимоги за договором № 210122-33760-1 від 22.01.2021 перейшло до ТОВ "ФК "Ріальто". Йдеться про загальну заборгованість 18317,21 грн, яка включає 3889,00 грн заборгованості за кредитом і 14428,21 грн заборгованості за процентами (а.с. 36-39). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК). Відповідно до змісту статті боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ "ФК Фінанс Інновація" до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 210122-33760-1 від 22.01.2021. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 210122-33760-1 від 22.01.2021 станом на 21.08.2023 складає 22264,54 грн і включає 3889,00 грн заборгованості за кредитом, 2041,73 грн заборгованості за процентами за ставкою 1,75 % за кожен день прострочення і 16333,81 грн заборгованості за процентами за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань кредитним договором № 210122-33760-1 від 22.01.2021, відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаним договором у сумі 22264,54 грн і позов підлягає повному задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 2684,00 грн, що є сплаченим позивачем судовим збором під час звернення з позовом до суду (а.с. 1, 53). У позовній заяві вказано на орієнтовний розмір очікуваних витрат на правничу допомогу 9000,00 грн, які позивач поніс (понесе) у зв`язку із розглядом справи, а також зроблено заяву про надання до суду доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу судом. Відтак суд, відповідно до ч. 8 ст. 141, ст. 246, п. 5 ч. 7 ст. 264 ЦПК, призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати із вказівкою на строк для подання позивачем доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved