Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 15 лютого 1989 року Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, актовий запис № 01. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 15\~лютого 1989\~року він\~уклав шлюб\~з [PERSON] . Від цього\~шлюбу вони\~мають спільних\~повнолітніх дітей. Шлюбні відносини між ними припинені. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить інтересам позивача. Майнові претензії у сторін відсутні. Також позивач просить відновити дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] на « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила; про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 6600001401946 та підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошта» від 17.01.2024 року. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 серпня 2023 року, виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вбачається, що 15 лютого 1989 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 01. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.4). Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі\~ст.24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного та спільного побуту не ведуть, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дитини. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу. Статтями\~15,16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», передбачено, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.\~Державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові)\~проводиться лише стосовно громадян України. Державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Отже, положення\~ст. 113 СК України\~свідчать про те, що відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу є правом того з подружжя, хто змінив прізвище внаслідок шлюбу.\~Відтак, з врахуванням наведеного позивачем не доведено наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині повернення дошлюбного прізвища, в тому числі наявність спору щодо вказаного питання, та неможливість його вирішення в позасудовому порядку, з врахуванням вищевказаних правових норм. Тому у задоволенні позовної вимоги в частині відновлення дошлюбного прізвища відповідача відмовити. В силу\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved