Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову вказує, що 07 листопада 2022 року відповідач [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] рухався в м. Ічня по вул. Вокзальній в напрямку вул. Травневої. Рухаючись у вищевказаному напрямку, о 16 годині 15 хвилин неподалік будинку № 28 по вул. Вокзальній, [PERSON] проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку при виникненні перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , яка рухалась в попутному з автомобілем напрямку та яка є матір`ю позивача [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді політравми, з якими була доставлена до Ічнянської ЦРЛ, де від отриманих тілесних ушкоджень померла. У даній дорожній обстановці водій [PERSON] порушив вимоги п. 2.9а, п. 2.3б, п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому зв`язку з наслідками, які настали в результаті ДТП. Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 липня 2023 року вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2023 року залишено без змін та він набрав законної сили. Внаслідок смерті матері змінився звичайний спосіб його життя, він втратив душевний спокій, став замкнутий, роздратований, через що в нього погіршилися відносини в сім`ї та протягом тривалого часу перебуває в депресивному стані. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю матері у розмірі 500000 гривень 00 копійок. 19 вересня 2023 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 17 листопада 2023 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. 04 грудня 2023 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Зарічної Л.А., в якому остання частково заперечила проти позову та зазначила, що заявлений позивачем розмір морального відшкодування у сумі 500000 грн. є надмірним тягарем для [PERSON] , а в заявленій сумі відшкодування відсутній баланс між фізичною (практичною) можливістю засудженого заробити такі кошти та інтересами потерпілого. Визначений потерпілим розмір морального відшкодування в сумі 500000 грн. перевищує засади розумності, виваженості та справедливості, визначені п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Потерпілий [PERSON] фізично та практично не здатний відшкодувати розмір зазначеної моральної шкоди, так як в останнього на утриманні знаходяться дружина-інвалід, двоє дітей та мати похилого віку, які перебувають у прямій матеріальній та фізичній залежності від потерпілого [PERSON] . Вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому у сумі 100000 грн. відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь глибини та тривалості душевних страждань потерпілого, характер та обставини скоєного злочину. Щодо заявленої позивачем орієнтовної суми судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. зазначила, що остання є очевидно завищеною та не відповідає критеріям розумності, справедливості та нормам ст. 137 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] - адвокат Селюх А.В. в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити із підстав, зазначених у ньому та надав заяву про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді наданої професійної правничої допомоги в розмірі 10000,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Зарічна Л.А. в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача [PERSON] , зазначивши, що проти задоволення позову заперечує частково та визнає розмір морального відшкодування у сумі 100000,00 грн., а в частині витрат на правову допомогу - просить відмовити в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 07 листопада 2022 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] рухався в м. Ічня по вул. Вокзальній в напрямку вул. Травневої. Рухаючись у вищевказаному напрямку, о 16 годині 15 хвилин неподалік будинку № 28 по вул. Вокзальній, [PERSON] проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку при виникненні перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , яка рухалась в попутному з автомобілем напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої непроникаючої черепно-лицевої травми у формі перелому кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку, крововиливів у стовбур головного мозку та під м`яку мозкову оболонку, забійної клаптеподібної рани волосистої частини голови, саден на обличчі, травми кінцівок у вигляді чисельних саден на правій верхній та лівій нижній кінцівках та була госпіталізована до Ічнянської районної лікарні, де від отриманих тілесних ушкоджень померла. У даній дорожній обстановці водій [PERSON] порушив вимоги п. 2.9а (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), п. 2.3б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому зв`язку з наслідками, які настали в результаті ДТП (а.с. 7). Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2023 року, справа № 733/185/23, провадження № 1-кп/733/53/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років (а.с. 7-9). Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 липня 2023 року, справа № 733/185/23, провадження № 11-кп/4823/501/23 апеляційну скаргу захисника - адвоката Зарічної Л.А. в інтересах обвинуваченого [PERSON] залишено без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2023 року № 733/185/23 - без змін, який набрав законної сили (а.с. 10-13). Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до п.п. 3-5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна (немайнова) шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, наведених у пунктах 4,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Головною умовою покладення на особу обов`язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За приписами ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як видно з копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 21.06.1988 року запис № 78, матір`ю останнього є [PERSON] (а.с. 18). Вивчивши матеріали справи, дослідивши всі докази в їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] відповідачем [PERSON] завдана моральна шкода, яка виразилася в душевних, психічних стражданнях в зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, немайнових втратах (їх тривалості та неможливості відновлення), а також вимушених змін у життєвих стосунках та неможливості відновлення попереднього стану. Таким чином, позивач у розумінні ст. 1168 ЦК України є потерпілим і має право на відшкодування моральної шкоди. Враховуючи ступінь емоційних переживань позивача на час втрати ним своєї матері та моральних страждань від усвідомлення її безповоротності, виходячи з принципу виваженості, розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 500000,00 грн. грошового відшкодування за спричинену моральну шкоду. Сума грошових коштів в зазначеному розмірі є такою, що відповідає глибині та тривалості моральних страждань, яких зазнав потерпілий від втрати матері. Норми ст. 141 ЦПК України вказують, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 року в справі № 910/15944/17). Таким чином, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 10000,00 гривень понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 02.08.2023 року (а.с. 85), розрахунком оплати правової допомоги відповідно до Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 17.03.2023 року № 119 (а.с. 80); квитанцією до прибуткового касового ордера від 02.08.2023 року (а.с. 84), які є співмірними із складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Outcome: approved