Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: 28 серпня 2020 року було укладено шлюб між [PERSON] який був зареєстрований Благовіщенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) за актовим записом №17. Від даного шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з позивачем. З березня 2021 року спільне сімейне життя стало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до припинення сімейних відносин та існування сімї. Причиною розірвання сімейних відн6осин стало те, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої атмосфери. Відповідач протягом тривалого періоду самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати сім`ю та дитину. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку та доходів відповідача але не менше 50%прожиткового мінімумі на дитину відповідного віку, з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 20 грудня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачем було направлено до суду відзив на позовну заяву, в якій він позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає а в частині стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/2 частині з усіх його видів заробітку та доходів не визнає та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання спільної доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку ( доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, крім того позивач просить суд понесені судові витрати залишити за нею. В заяві позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач, представник відповідача - адвокат Гончарук О.О. в судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяву, якою заявлені вимоги визнають в частині стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку та доходів, також відповідач визнає позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просить суд, понесені ним судові витрати на оплату правових послуг адвоката залишити по фактично понесеним. Крім того, відповідач просить розглядати справу у його відсутності. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, Судом встановлено, що шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 28 серпня 2020 року Благовіщенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) за актовим записом №17 ( а.с.8). Від даного шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] ( а.с.11). Дитина проживає біля матері [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя сторін не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя, ведення господарства, між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї, яка існує лише формально. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] знаходяться на утриманні позивача, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання одної неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів та доходів позивача але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. За змістом ст.ст.81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати понесені позивачем на оплату правових послуг адвоката в розмірі 4000 гривень залишити по фактично понесеним, згідно поданої заяви позивачем [PERSON] . Судові витрати понесені відповідачем [PERSON] на оплату правових послуг адвоката залишити по фактично понесеним, згідно поданої ним заяви. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн.60 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved