Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання за одним з подружжя права власності на нерухоме майно та прав і обов`язків позичальника за кредитним договором, іпотекодавця за іпотечним договором в порядку поділу спільного майна подружжя, в якому просить: - у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] ; - у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем права та обов`язки сторони за Договором про споживчий кредит № 328/0173 від 04.06.2021 та за Іпотечним договором № 328/0173/1, посвідченим 04.06.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М. за реєстровим № 939, які укладені між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» особі Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк»); - судові витрати покласти на АТ «Ощадбанк». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02.09.2011 [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб. У шлюбі мають спільну доньку [PERSON] , . [INFO] . 04.06.2021 року між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» укладено Договір про споживчий кредит № 328/0173 на придбання нерухомості, на який надала згоду позивач. Отримані за вказаним Кредитним договором кошти використані на придбання нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 04.06.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палевою О. М. за реєстровим № 933 право власності на квартиру зареєстроване на [PERSON] . На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» укладено Іпотечний договір № 328/0173/1, посвідчений 04.06.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палевою О. М. за реєстровим № 939. [PERSON] та [PERSON] не мають наміру продовжувати шлюбні відносини та вести спільне господарство між собою, вони звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. На день звернення до суду з цією позовною заявою рішення у справі № 646/7528/21 про розірвання шлюбу не прийнято. Між подружжям Ушаковими досягнуто згоди щодо місця проживання спільної доньки, визначено порядок здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, договір про що посвідчений 10.11.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н. В. за реєстровим № 5578. Під час шлюбу подружжя Ушакови у спільну сумісну власність набули майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язання за Кредитним договором та Іпотечним договором від 04.06.2021 року. Подружжя Ушакови досягли згоди щодо поділу майна, набутого під час шлюбу, яке є спільною сумісною власністю, зокрема, вказане нерухоме майно перейде в особисту приватну власність [PERSON] ; обов`язки Позичальника за Кредитним договором та Іпотекодавця за Іпотечним договором буде переведено на [PERSON] . Проте АТ «Ощадбанк» відмовив у наданні згоди на поділ майна. Ураховуючи неможливість вирішити питання щодо поділу спільного майна подружжя, яке є предметом іпотеки, за наявності відмови банку у наданні згоди на такий поділ, позивач з метою реалізації своїх прав та законних інтересів вимушена звернулися до суду з цим позовом. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорової О.В. від 22.02.2022 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.09.2022 року цивільну справу прийнято до провадження судді Гольник Л.В. Ухвалою суду від 07.12.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. 04.04.2023 року до суду надійшов відзив відповідача АТ «Ощадбанк», в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що визначення можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у т.ч. ураховується кредитоспроможність споживача. Станом на 22.03.21023 року залишок заборгованості за кредитним договором становить 501\~948,09 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам 23 721,73 грн. Банк щодо заміни боржника у зобов`язанні повідомлено про недостатність фінансової можливості для повноцінного обслуговування кредиту [PERSON] 01.11.2022 року між Банком та [PERSON] укладено зміни щодо умов кредитування шляхом оформлення реструктуризації та укладення додаткового договору № 1 до договору про споживчий кредит № 328/0173 від 04.06.2021 року. Інші звернення від сторін спору з питання заміни боржника у зобов`язанні чи оформлення договору поруки не надходили. У задоволенні позову щодо стягнення судових витрат заперечують, оскільки вказаний спір є по суті спором між подружжям, то покладення тягаря сплати судових витрат не відповідатиме принципу справедливості (а.с.116-135). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] просив позовні вимоги позивача задовольнити, зазначив, що на даний час рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.03.2023 року їх шлюб з позивачем розірвано. Вони вирішили, що позивач самостійно буде сплачувати за квартиру. Представник відповідача АТ «Ощадбанк» Усатюк І.В. у судовому засідання 05.10.2023 року заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.09.2011 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 1273 та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 8). Від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.12.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис 1695 (а.с. 9). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.03.2023 заява [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу за заявою подружжя у порядку ст. 293 ЦПК України задоволена. Шлюб, зареєстрований 02 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 02.09.2011 року, актовий запис № 1273 розірвано. 04.06.2021 року між [PERSON] (позичальник) та АТ «Ощадбанк» укладено Договір про споживчий кредит № 328/0173, згідно з п.п. 2.1, 2.2 яких Банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 607810,00 грн. строком на 120 міс., з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 03.06.2031 року на придбання нерухомості за договором купівлі-продажу, а позичальник зобов`язався повернути в передбачені кредитним договором строки, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених кредитом (а.с. 13-22). Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 04.06.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палевою О. М. за реєстровим № 933 [PERSON] придбав право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31-32). На підставі вказаного договору купівлі-продажу право власності на квартиру 04.06.2021 року зареєстровано за [PERSON] (а.с.33). 04.06.2021 року в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір № 328/0173/1, посвідчений 04.06.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палевою О. М. за реєстровим № 939. За умовами Іпотечного договору [PERSON] передано в іпотеку Банку квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.23-30). Згідно з п. 6.4.13 Іпотечний договір [PERSON] укладений в інтересах сім`ї іпотекодавця і одержане за цим договором буде використане на її потреби. Іпотечний договір укладений за згодою дружини, про що [PERSON] подано письмову заяву (а.с.119). 01.11.2022 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Додатковий договір № 1 до Договору про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 328/0173 від 04.06.2021 року, яким оформлено реструктуризацію кредитного договору. Факт перебування майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язання за Кредитним договором та Іпотечним договором від 04.06.2021 року у спільній сумісній власності сторонами не оспорюється. Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 63 СК України\~передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з частиною першою статті 69\~СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.\~Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно з ч. 3\~ст. 61 Сімейного кодексу України\~якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, суд приходить до висновку, що спірна квартира , зобов`язання за кредитним та іпотечним договорами належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу саме в порядку поділу сумісної власності подружжя, отже їх частки є рівними. Доказів того, що вказане майно є особистою приватною власністю [PERSON] позивачем не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Враховуючи, що вказаною справою вирішується питання поділу спільного майна подружжя, то АТ «Ощадбанк» не є належним відповідачем у справі, то у задоволенні позовних вимог до АТ «Ощадбанк» відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4214,00 грн.

Outcome: partial