Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

22 грудня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок постійних сварок та скандалів, відсутності взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство позивачка та відповідач не ведуть з 31.05.2019, примирення з відповідачем та збереження шлюбу не можливе. Також у позовній заяві позивачка зазначила, що від шлюбних відносин у неї та відповідача є спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивачка [PERSON] просила залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 1073,60 гривень. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Призначено судове засідання на 05 лютого 2024 року. Позивачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду подала заяву про розгляд справи без участі позивачки, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань не подав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 21 жовтня 2017 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у Подільському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 223, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб від 21.10.2017 серії [NUMBER] (а.с. 12). [INFO] у позивачки та відповідача народилася дочка - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.01.2018 (а.с. 10), яка відповідно до довідки про склад сім`ї (а.с. 7) проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 2). З врахуванням того, що позов позивачки підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved