Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

ТзОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного Договору №5443018 про надання споживчого кредиту від 26.01.2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 25000,00 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приват Банк»» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми за кожен день користування. Кредит був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п.6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав кредитний договір 26.01.2022 року шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором С244998, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 26.01.2022 року на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції 1055949909. В подальшому, 26.09.2023 року, між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК « «Укрглобал-Фінанс». Укладено договір факторингу №26.09/23Ф від 26.09.2023 року , відповідно до умов якого право вимоги за договором №5443018 про надання споживчого кредиту від 26.01.2022 року перейшло до ТОВ «ФК « «Укрглобал-Фінанс». В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 26.09.2023 року заборгованість становить 72500,00 грн, яка складається з: 25000,00 гривень заборгованість за кредитом; 47500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5 кредитного договору за період з 26.01.2022 року по 23.09.2022 року, яку позивач просить стягнути з [PERSON] , а також стягнути судові витрати по справі у розмірі 2684, 00 гррн по сплаті судового збору та 5000,00 грн, витрат на правову допомогу. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач \~ [PERSON] \~в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.\~13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору №5443018 про надання споживчого кредиту від 26.01.2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 25000,00 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приват Банк»» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми за кожен день користування. Кредит був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». (а.с.6-10). Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п.6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав кредитний договір 26.01.2022 року о 19:22:33 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором С244998, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 26.01.2022 року на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції 1055949909. Відповідно до п.1.5 кредитного договору, первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п.1.4 кредитного договору становить 30 днів,з можливістю пролонгації відповідно до п.4. Відповідно до п.1.2 кредитного договору , відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Згідно п.5.4 кредитного договору, відповідач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції ( у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, строк кредиту може бути продовжено, за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку , визначеному пп.4.2 (пп. 4.2.1-4.2.4) договору; або в порядку автопроглонації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3 (пп4.3.1-4.3.2) договору. Відповідно до п.4.3 (пп.4.3.1-4.3.2) кредитного договору, кредитний договір може бути продовженим на строк не більше 90 календарних днів. Таким чином , кредитний договір, відповідно до положень п.4.3, було пролонговано та строк користування кредитом було продовжено до 23.09.2022 року. Відповідно до договору факторингу № 26.09/23 від 26.09.2023 року ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» право вимоги до [PERSON] за договором №5443018 про надання споживчого кредиту від 26.01.2022, що підтверджується витягом з Реєстру боржників від 26.09.2023 року (а.с. 50). Як вбачається з наданого ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» розрахунку заборгованості за договором позики № 5443018 від 26.01.2022 року, станом на 26.09.2023 року [PERSON] має 72500 грн. 00 коп. заборгованості, з яких: 25000,00 гривень заборгованість за кредитом; 47500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5 кредитного договору за період з 26.01.2022 року по 23.09.2022 року (а.с.17-32). Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем). Як вбачається з п. 1 ч. 1 до ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеним з товариством договором позики щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. З урахуванням указаних положень закону, обсягом наданих адвокатом послуг, часом витраченим на їх надання, документально підтвердженим розміром цих витрат, інших обставин, установлених ст. 137 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2 684 грн. 00 коп. сплаченого судового збору, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved