Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги мотивував тим, що 27 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та відповідачем укладено договір позики № 0939495450 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1,75 % на добу. 06 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем укладено кредитний договір № 2054125705/663200, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 4 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 2,5 % на добу. 22 червня 2022 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» укладено договір факторингу № 22/06-22, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 0939495450 від 27 березня 2021 року. 09 грудня 2021 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено договір факторингу № 09122021, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2054125705/663200 від 06 квітня 2021 року. Відповідач неналежним чином виконувала зобов`язання за кредитними договорами. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 0939495450 27 березня 2021 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом 30 вересня 2023 року становить у розмірі 99 719,99 грн, яка складається із простроченої заборгованості сумою основного боргу у розмірі 8 999 грн, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 90 720 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2054125705/663200 від 06 квітня 2021 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 30 вересня 2023 року становить у розмірі 15 000 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою основного боргу у розмірі 4 000 грн, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 11 000 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаними договорами станом на 30 вересня 2023 року у загальному розмірі 114 719, 99 грн та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 23 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 27 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та відповідачем укладено договір позики № 0939495450 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1,75 % на добу (а.с. 8-10, 11, 12, 13, 14). Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 0939495450 від 27 березня 2021 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом 30 вересня 2023 року становить у розмірі 99 719,99 грн, яка складається із простроченої заборгованості сумою основного боргу у розмірі 8 999 грн, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 90 720 грн (а.с. 19). 06 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем укладено кредитний договір № 2054125705/663200, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 4 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 2,5 % на добу (а.с. 23, 24, 25). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2054125705/663200 від 06 квітня 2021 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 30 вересня 2023 року становить у розмірі 15 000 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою основного боргу у розмірі 4 000 грн, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 11 000 грн (а.с. 31). Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 0939495450 від 27 березня 2021 року та кредитним договором № 2054125705/663200 від 06 квітня 2021 року станом на 30 вересня 2023 року у загальному розмірі 114 719, 99 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як убачається з досліджених доказів умови договорів позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредити не погашені. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов кредитних договорів. Відповідно до укладених між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. 22 червня 2022 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» укладено договір факторингу № 22/06-22, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 0939495450 від 27 березня 2021 року (а.с. 14-16, 17, 18). 09 грудня 2021 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено договір факторингу № 09122021, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2054125705/663200 від 06 квітня 2021 року (а.с.26-28, 29, 30). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Оскільки передача прав вимоги до боржника відбулася за договорами № 0939495450 від 27 березня 2021 року та № 2054125705/663200 від 06 квітня 2021 року, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог по цій справі. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 684 грн.

Outcome: approved