Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Траффік» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди за завдані збитки на праві зворотної вимоги (регресу). Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що [PERSON] перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Траффік» відповідно до наказу № 108-п від 26 вересня 2023 року та його прийнято на роботу за посадою водій автотранспортних засобів від 27 вересня 2023 року, про що свідчить трудовий договір. З даним співробітником при працевлаштуванні було проведено роз`яснення щодо трудових обов`язків, ознайомлено з посадовою інструкцією та складено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 27 вересня 2023 року. Так, 29.09.2023 року близько 14год. 43хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302», н/з [NUMBER] за адресою: м. Одеса, пр-т. Добровольського, 96-А, під час руху заднім ходом був неуважним, не скористався допомогою сторонніх осіб, не впевнився у безпеці руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «BMW», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який був припаркований, після чого [PERSON] залишив місце події, чим порушив п.п. 2.3б, 2.10, 10.9 «Правил дорожнього руху». Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/18731/23 від 03.11.2023 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст.124 та ст. 122-4 КпАП України. Транспортний засіб марки ГАРЗ ЗНГ ГАЗ 3302 н/з [NUMBER] , яким керував [PERSON] належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТОВ «Траффік». Цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу марки ГАРЗ ЗНГ ГАЗ 3302 н/з [NUMBER] застрахована у страховій компанії ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «BMW», д/н [NUMBER] власником якого є [PERSON] . До страхової компанії ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було звернення від потерпілої особи [PERSON] , власника пошкодженого транспортного засобу марки ВМW 318 СІ н/з [NUMBER] з заявою про факт настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування. В свою чергу, оцінивши збитки, заподіяні в наслідок дорожньо-транспортної пригоди страхова компанія ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 20464,00 грн., та за запитом ТОВ «Траффік» надала підтвердження щодо вище зазначених виплат. Згідно п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Перебуваючи в\~трудових відносинах\~з ТОВ\~«Траффік» та\~керуючи у\~службових справах\~транспортним засобом\~ марки\~ГАРЗ ЗНГ\~ГАЗ 3302\~н/з\~ [NUMBER] ,\~водій [PERSON] \~не повідомив\~своє керівництво\~про вчинення\~дорожньо-транспортної\~пригоди від\~29\~вересня 2023\~року з\~пошкодженням транспортного\~засобу потерпілої\~сторони.\~Тим самим,\~навмисно приховавши\~факт скоєння\~дорожньо-транспортної\~пригоди за\~його участі.\~В результаті\~дій працівника\~ [PERSON] ,\~призвело до вимушених заходів ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернутися з претензією до страхувальника ТОВ «Траффік». В свою чергу, ТОВ «Траффік» претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу повністю задовільнило, про що свідчить платіжна інструкція № 5049 від 15 листопада 2023 року на суму 20464,00 грн. Між ТОВ «Траффік» та [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, за умовами якого робітник, який займає посаду водій автотранспортних засобів безпосередньо пов`язану із зберіганням, відпуском, перевезенням або застосуванням в процесі виробництва переданих йому цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність по забезпеченню збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Згідно розділу 4 посадової інструкції водія автотранспортних засобів у випадку незабезпечення збереження транспортного засобу, наданих для перевезення товарно-матеріальних цінностей та/або грошових коштів, знищення, пошкодження, псування з вини робітника товарно-матеріальних цінностей, водій автотранспортних засобів несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Траффік» та вчинивши дане діяння залишив місце пригоди не повідомивши про це керівництво. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Траффік» витрати, за завдані збитки в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20464,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07.11.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача ТОВ «Траффік» Стойкова Т.І. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] прийнято на роботу до ТОВ «Траффік» водієм автотранспортних засобів, що підтверджується наявним в матеріалах справи Наказом (розпорядженням) № 108-п від 26.09.2023 року. Окрім того, 26.09.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Траффік» укладено Трудовий договір, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного документа. Відповідно до п.1.1 Трудового договору, даний договір є строковим, укладеним за погодженням сторін на строк 1 рік. На підставі даного Договору виникають трудові відносини між Ротодавцем та Працівником. В матеріалах справи наявна копія Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладеного між ТОВ «Траффік» та [PERSON] від 27.09.2023 року, за умовами якого «працівник», обіймаючий посаду Водій автотранспортних засобів і виконуючий роботу Водій автотранспортних засобів, безпосередньо пов`язану з прийманням на зберігання, зберіганням, відпуском і перевезенням для продажу матеріальних цінностей (грошових коштів), приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження довірених йому «Роботодавцем» матеріальних цінностей. Пунктом 3 вищевказаного договору врегульовано, що працівник несе повну матеріальну відповідальність за завданий роботодавцю збиток, при цьому визначення розміру збитку і його відшкодування проводяться відповідно до чинного законодавства. Так, 29.09.2023 року близько 14год. 43хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302», н/з [NUMBER] за адресою: м. Одеса, пр-т. Добровольського, 96-А, під час руху заднім ходом був неуважним, не скористався допомогою сторонніх осіб, не впевнився у безпеці руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «BMW», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який був припаркований, після чого [PERSON] залишив місце події, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Причиною дорожньо транспортної пригоди стало порушення [PERSON] вимог п.п. 2.3б, 2.10, 10.9 ПДР. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З наявної в матеріалах справи копії Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2023 року у справі № 523/18731/23 вбачається, що громадянина [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,\~122-4\~КпАП України за результатами вказаної дорожньо \~транспортної пригоди та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу. Транспортний засіб марки ГАРЗ ЗНГ ГАЗ 3302 н/з [NUMBER] , яким керував [PERSON] належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТОВ «Траффік». Цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу марки ГАРЗ ЗНГ ГАЗ 3302 н/з [NUMBER] застрахована у страховій компанії ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-211234159. В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «BMW», д/н [NUMBER] власником якого є [PERSON] . До страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» було звернення від потерпілої особи [PERSON] , власника пошкодженого транспортного засобу марки ВМW 318 СІ н/з [NUMBER] з заявою про факт настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування. В подальшому, оцінивши збитки, заподіяні в наслідок дорожньо-транспортної пригоди страхова компанія ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» здійснила виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 20464,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Платіжної інструкції № 3Р089224 від 16.10.2023 року. Згідно приписів п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. ПрАТ «УСК\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс груп»\~відповідно до\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~звернулось з\~претензією до\~страхувальника ТОВ\~«Траффік» у\~зв`язку з\~тим,\~що 29.09.2023\~року сталась\~дорожньо-транспортна\~пригода в\~результаті порушення\~ [PERSON] \~ПДР України.\~Внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди було\~пошкоджена автомобіль\~марки «BMW»,\~д/н\~ [NUMBER] .\~На виконання\~умов укладеного\~Полісу та\~Закону ПрАТ\~«УСК «Княжа\~Вієнна Іншуранс\~груп» виплатило\~страхове відшкодування\~у розмірі\~20464,00\~грн.\~Однак,\~водій забезпеченого\~т/з\~ [PERSON] \~після дорожньо-транспортної\~пригоди за\~його участю\~самовільно залишив\~місце пригоди,\~у звязку\~з чим\~у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» виникло право вимоги щодо відшкодування в порядку регресу до ТОВ «Траффік». В матеріалах справи наявна Платіжна інструкція № 5049 від 15.11.2023 року з якої вбачається, що ТОВ «Траффік» відшкодувало ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» грошову суму у розмірі 20464,00 грн. Згідно приписів\~ч.\~1\~ст.\~1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З роз`яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" від 29.12.1992 року №14, слідує, що право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього часу обчислюється строк на пред`явлення позову. Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Відповідно до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Згідно зі ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством; 10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», у відповідності зі ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Статтею 135-1 КЗпП України встановлено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно приписів до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, із відповідача [PERSON] підлягає стягненню витрати, за завдані збитки в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20464,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved