Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача, пояснень третьої особи. 12 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Менської міської ради, третя особа Менська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS] та інше майно. Спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] є [PERSON] , який звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. При зверненні до нотаріуса за оформленням спадщини, нотаріус роз`яснив, що отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та запропонував визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] . Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Третя особа пояснень щодо позовної заяви не подала. Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Позивач, представник позивачки у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без його участі, претензій щодо позовних вимог позивача не має. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Згідно із записами з погосподарської книги № 8 за 1991-1995 роки, господарство в [ADDRESS] мало статус колгоспного двору, за вказаною адресою були зареєстровані та проживали станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, про що зазначено у Витягу, виданим старостою Лісківського старостинського округу Менської міської ради № 7/18-15/768 від 14 листопада 2023 року (арк. с. 21). Отже, спірний будинок належав на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме по 1/3 частині кожному, стосовно цього нерухомого майна рішення щодо оформлення права власності не приймалось та реєстрація у бюро технічної інвентаризації не здійснювалась станом на 31 грудня 2012 року (арк. с. 12-13). Дослідженням технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] встановлено: рік побудови - 1960, станом на 02 серпня 2023 року зазначений будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, веранда а-1, погріб Б, сарай В, сарай Г, гараж Г1 (арк. с. 14-18). Із звіту про оцінку житлового будинку, здійсненого ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації» вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] становить 73 978,00 грн. (арк. с. 19). [INFO] в селі Майське Менського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть (арк. с. 11). Згідно із Довідкою Лісківського старостинського округу Менської міської ради № 7/18-15/41 від 23 січня 2024 року, [PERSON] проживав та був зареєстрований з 1974 року до 23 лютого 1995 року по [ADDRESS] і виписаний у зв`язку зі смертю. На час смерті [INFO] разом із [PERSON] в спадковому будинку проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] , зареєстрована з 1974 року, померла [INFO] (арк. с. 92). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на 1/3 частку в житловому будинку з надвірними будівлями, який розташований у [ADDRESS] та інше майно. Спадкоємицею майна [PERSON] за законом були його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час його смерті, але юридично спадкових прав не оформила, що підтверджується Свідоцтвом про одруження (91). З повідомлення Державного нотаріального архіву № 3572/01-17 від 27 грудня 2023 року вбачається, що спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилась (арк. с. 70-71). [INFO] у селищі Макошине Менського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть (арк. с. 7), після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований у [ADDRESS] та інше майно. Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом є [PERSON] , що підтверджується Заповітом (арк. с. 8). З матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К. І., вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. У матеріалах спадкової справи заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини відсутні. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06 листопада 2023 року № 1092/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності нерухомого майна спадкодавцеві (арк. с. 9-10, 37-63). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд встановив, що між сторонами виник спір про спадкування нерухомого майна, у якому спадщина відкрилась і була прийнята до і після 01 січня 2004 року, тому застосуванню підлягають норми законодавства, що визначаються на час відкриття спадщини, а саме норми ЦК України та інше законодавство, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавця, зокрема Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затверджена наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5 та інші. За змістом вищезазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Так, за приписами пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до положень статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до положень статі 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд дійшов висновку задовольнити позов, визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] , оскільки йому належить 1/3 частка в спірному майні, як частка в колгоспному дворі та 2/3 частки цього майна в порядку спадкування за заповітом майна [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved