Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 08.09.2021 року між ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 0792-3734, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 15000,00 грн., із заявленим строком кредитування - 21 день, строком кредитування на 300 днів, зі зниженою ставкою - 2,00 % та зі стандартною ставкою - 3,00 %. ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього станом на 23.11.2023 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 109200,00 грн. з яких: прострочена заборгованість 15000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 94200,00 грн. Просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" 109200,00 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 26.12.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 25.01.2024 року на 12.00 год. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем не було подано відзив у строк зазначений судом. Від представника позивача 24.01.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08.09.2021 року між ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 0792-3734, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 15000,00 грн., із заявленим строком кредитування - 8 днів, строком кредитування на 300 днів, зі зниженою ставкою - 2,00 % та зі стандартною ставкою - 3,00 %. Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредити в розмірі 15000,00 грн., платіж за № 988587322 від 08.09.2021 № платіжної карти [NUMBER] . За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії № 0792-3734 від 08.09.2021 року, у зв`язку з чим у нього станом на 23.11.2023 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 109200,00 грн. з яких: прострочена заборгованість 15000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 94200,00 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про підставність позову, тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість в загальній сумі 109200,00 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2147,20 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved