Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь майнові збитки завдані внаслідок залиття квартири у розмірі 75 635,00 грн. та 908,00 грн.- судовий збір сплачений при подачі позову. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] . 20.02.2021 року о 22-50 год. він виявив, що його квартира залита водою, на стінах та стелі кімнат спостерігається мокрі плями, деякими місцями вода просто стікала по стінах зі стелі, підлога залита водою, квартира перетворилась на суцільний водоспад. В зв`язку з цим було викликано аварійну службу ТОВ «Житло-Устрій». При цьому з`ясувалося, що витік води на його квартиру відбувався з квартири [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище. Причиною залиття був отвір на чавунному приладі централізованого опалення, вказаний факт підтверджується актом. Залиття квартири сталося з вини [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище, внаслідок халатного відношення до належного йому майна. В наслідок залиття квартири було завдано майнової шкоди, на суму 75\~635,00 грн., вказану суму позивач просить стягнути з відповідача. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 липня 2021 року справу №398/3282/21, провадження №2/398/1697/21 розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А. Відповідно до розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2021 року №600-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14 вересня 2021 року справа №398/3282/21, провадження №2/398/1697/21 розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 12.10.2021року, прийнято до свого провадження та відкрито провадження по справі. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу квартири від 24.05.2005 року, квартира, яка розташована у [ADDRESS] . Відповідно до довідки, наданої КП «ЖИТЛОГОСП» від 11.06.2021 року, вбачається, що [PERSON] , дійсно зареєстрований в [ADDRESS] та є співвласник. Відповідно до акту № 185 від 21.02.2021 року, вбачається, що дійсний акт складений представниками ТОВ « ЖИТЛО-УСТРІЙ» про те, що 20.02.2021 року о 23 годині 10 хвилин в аварійну службу поступила заявка, про те, що за адресою [ADDRESS] відбувається витоки зі стелі. Слюсар та сан-технік прибули за адресою в 23:20 год., було виявлено, що в кв. [ADDRESS] ніхто не проживає. В підвальному приміщенні для припинення витоків був перекритий стояк теплоносія спальня-кухня. Через деякий час сусіди знайшли ключ від кв. [ADDRESS] , було виявлено, що в кв. 29 отвір на чавунному приладі опалення. Відповідно до акту про обстеження технічного стану на предмет затоплення від 23.02.2021 року, вбачається що затоплення квартири [ADDRESS] , відбулося в наслідок протікання води з кв. [ADDRESS] наявні сліди затікання, а саме: в спальні на стелі мокрі плями, в окремих місцях відмокання та здуття верхнього покриття (поверхня гіпсокартон, шпаклівка, водоемульсійне фарбування), на стелі мокра пляма 1,5 кв. м., деформований ламінат та всій площі підлоги; в залі на стелі обладнаний гіпсокартоном мокрі жовті плями 2 кв. м.; в кухні мокрі плями на стелі на стінах 2 кв. м.(поверхня - гіпсокартон, шпаклівка, водоемульсійне фарбування); в сумісному санвузлі підклеєно в шматок підвісної стелі; в коридорі залила вмонтована комора, мокрі плями на стінах 1,5 кв. м. та стелі 1 кв. м. Згідно звіту про визначення вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, внаслідок заподіяної матеріальної шкоди, двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складає 75 635,00 грн. ОЦІНКА СУДУ За ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 2\~ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В свою чергу, згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого права (реальні збитки). Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача збитків. І якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Статтею 151 ЖК УРСР\~встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити своїм коштом поточний і капітальний ремонти, а згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, саме власник квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обслуговування. З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач, як власник, відповідає за належний стан та справність внутрішньо-квартирних мереж, а презумпція вини відповідача під час розгляду справи не спростована, суд приходить до висновку щодо наявності вини відповідача у залитті квартири [ADDRESS] , власником якої є позивач, та, як наслідок, наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 75 635,00грн. (Зазначену правову позицію констатував Верховний Суд в своїй постанові від 10.10.2018 року у справі №750/10171/16-ц). Аналізуючи надані докази, суд дійшов висновку, що факт спричинення збитків позивачу внаслідок залиття квартири з вини відповідача, як власнику квартири, з якої відбулося затоплення, знайшов своє підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. НОРМИ ПРАВА Згідно з правилами, викладеними в\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; у часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст.76-81\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ч.1\~ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 1ст.\~81\~ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку суд приходить до таких висновків. За змістом положень частини третьої\~статті 386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій\~статті 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. В свою чергу,\~статтею 319 ЦК України\~встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до\~ст. 151 ЖК України\~громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Положеннями\~ст. 177 ЖК України\~встановлено, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27 травня 2021 року у справі №761/12945/19. Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою), а відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №329/382/19. Відтак, обов`язковим для встановлення у спірних правовідносинах є факт залиття, встановлення осіб, які винні у такій, шкода заподіяна такою та причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками. При цьому, на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт виникнення залиття саме з вини відповідача. Необхідно зауважити, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 серпня 2020 року у справі №925/1478/16). Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло- /або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги, правовідносини між якими, що виникають у процесі її створення, надання та споживання, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII\~(постанова Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі №488/4653/18). Згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у цивільній справі №676/4719/15-ц, обов`язок доведення факту залиття квартири покладається на позивача. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акту встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи надані докази, суд дійшов висновку, що факт спричинення збитків позивачу внаслідок залиття квартири з вини відповідача, як власнику квартири, з якої відбулося затоплення, знайшов своє підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 908,00грн., дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved