Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Приморського районного суду м. Одеси звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер Сервіс» з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 травня 2020 року між ТОВ «Лідер - Сервіс» та ТОВ «Зелений шлях» було укладено договір про надання транспортно - експедиційних послуг №2005/20-ЛС. На виконання указаного договору 01.07.2020 ТОВ «Лідер - Сервіс» надало ТОВ «Зелений\~шлях» транспортну\~послугу з\~перевезення вантажу\~за визначеним\~маршрутом:\~«Росохач -\~Одеський морський\~порт».\~За умовами\~договору від\~20.05.2020\~ТОВ «Лідер\~-\~Сервіс» має\~право залучати\~для виконання\~послуги третіх\~осіб,\~у зв`язку\~з чим\~ТОВ «Лідер\~-\~Сервіс» звернулося\~до [PERSON] \~як до\~власника транспортного\~засобу \~DAF,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~та напівпричепа\~Wielton,\~д.н.\~ [NUMBER] ,\~та уклало\~з ним\~договір про\~надання послуг\~перевезення вантажу.\~Відповідачем здійснювалось\~перевезення вантажу\~-\~яловичини безкісткової\~замороженої до\~Одеського морського\~торговельного порту,\~у пакувальному\~листі №\~19\~від 10.07.2020\~та CMR\~4627\~зазначено,\~що було\~здійснено навантаження\~транспортного засобу\~за вагою\~брутто 27617,00\~кг.\~Відповідно до\~рахунку-фактури\~№ 19\~від 10.07.2020\~та митної\~декларації ціна\~товару становить\~102\~410,00\~доларів США.\~22.07.2020\~відбулось переважування\~вантажу та\~виявлено,\~що фактично\~вага брутто\~зменшилася та\~становить 26080,00\~кг,\~у зв`язку\~з чим\~було складено\~відповідний акт\~від 22.07.2020,\~в якому\~зафіксовано невідповідність\~ваги та\~кількості місць,\~заявленому при\~відвантаженні,\~з позначкою\~на контейнері\~№ ТТNU\~8055190\~та встановлено,\~що вага\~брутто відповідно\~до листа\~№ 19\~та інвойсу\~№ 19\~від 10.07.2020\~становить 27617\~кг,\~вага при\~переважуванні \~26080\~кг.\~Нестача за\~вагою становить\~1537\~кг,\~вартість нестачі\~складає 161\~860,67\~грн.\~У подальшому\~ТОВ «Зелений\~шлях» звернулося\~до Господарського\~суду Одеської\~області з\~позовом до\~ТОВ «Лідер\~-\~Сервіс» про\~стягнення з\~нього 161\~860,67\~грн збитків,\~заподіяних втратою\~вантажу.\~Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.03.2021 у справі № 916/3108/20, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2021, позов ТОВ «Зелений шлях» задоволено, стягнуто з ТОВ «Лідер - Сервіс» збитки, заподіяні втратою вантажу у розмірі 161 860, 67 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~427, 91 грн. На виконання указаного рішення 06.07.2021 Господарським судом Одеської області було видано наказ про примусове виконання рішення від 30.03.2021, та 07.10.2022 позивачем було перераховано останню частину коштів, чим повністю виконано свої зобов`язання перед ТОВ «Зелений шлях». Посилаючись на\~те,\~що договором,\~укладеним з\~ [PERSON] \~від 09.07.2020,\~було передбачено,\~що останній\~несе в\~повному обсязі\~матеріальну відповідальність\~за прийняття\~до транспортування\~контейнеру та\~вантажу,\~що в\~ньому знаходиться,\~позивач має\~право вимоги\~до [PERSON] \~про стягнення\~161\~860,67\~грн,\~сплачених позивачем\~на користь\~ТОВ «Зелений шлях», у порядку регресу. Крім того, позивач указує, що він поніс витрати по сплаті судового збору, який стягнуто з нього за результатами розгляду справи господарським судом в розмірі 2\~427, 91 грн, та витрати по сплаті виконавчого збору в розмірі 16\~428, 86 грн. На підставі наведеного, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь 161 860,67 грн у відшкодування шкоди в порядку регресу, 2 427, 91 грн судового збору та 16 428, 86 грн у відшкодування сплати виконавчого збору, а всього 180\~717, 44 грн. У відзиві на позовну заяву [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Розенбойм Ю. О., проти задоволення позову заперечував, зазначив, що акт про переважування та перерахунок вантажу від 22 липня 2020 року був складений без участі відповідача та не містить його підпису, у зв`язку з чим останній не відповідає перед позивачем за гіпотетичну невідповідність кількості місць та ваги вантажу, оскільки у його присутності будь-яке контрольне зважування не проводилось. Крім того, у рамках розгляду господарським судом справи № 916/3108/20 досліджувалися правовідносини між юридичними особами, водночас під час розгляду справи господарським судом позивач не посилався на втрату вантажу з вини відповідача, клопотання про залучення останнього до участі у вказаній справі в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не заявляв, а відповідач не був учасником правовідносин щодо втрати вантажу, зазначеного у позовній заяві. Також указує, що згідно з пунктом 1.2. угоди від 09.07.2020, сторони у справі погодили надання послуги перевезення до 12 липня 2020 року, а тому складання в подальшому 22 липня 2020 року акта про переважування та перерахунок вантажу стосується обставин подальшої передачі вантажу від позивача на користь ТОВ «Зелений шлях» та жодним чином не може свідчити про вину [PERSON] у втраті вантажу. Зазначає,\~що вимоги\~позивача про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~позивача судового\~збору у\~справі №\~9916/3108/20\~та витрат\~зі сплати\~виконавчого збору,\~сплаченого позивачем\~при примусовому\~виконанні судового\~рішення Господарського\~суду Одеської\~області від\~30\~березня 2021\~року є\~безпідставними,\~оскільки ці\~кошти були\~стягнуті з\~позивача виключно\~через його\~власну недбалість\~та за\~відсутності «договірної\~дисципліни»,\~що зумовили\~звернення TOB\~«Зелений шлях»\~до суду\~із позовом\~до позивача,\~а також\~подальше стягнення\~з позивача\~виконавчого збору,\~у зв`язку\~з несвоєчасним\~виконанням вказаного\~рішення,\~що не\~має ознак регресних вимог, а вказані суми за жодних обставин та умов не можуть вважатися збитками, понесеними позивачем з вини відповідача. Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій указує, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є необґрунтованими, зазначає, що відсутність відповідача під час складення акта переважування та перерахунок вантажу обумовлена саме неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, зокрема, п. 2.2.4 угоди, яким передбачено обов`язок відповідача перевірити наявність пломб на прийнятих до перевезення контейнерах із вантажем, а також технічну придатність до перевезення та загальний стан самого контейнера, а отже, відповідач зобов`язаний був бути присутнім при переважуванні вантажу. Щодо доводів відповідача про втрату регресної вимоги зазначив, шо ні нормами матеріального, ні нормами процесуального права не передбачено випадків, коли право регресної вимоги втрачається. Зазначив, шо в даному випадку втрачається лише преюдиційність певних судових рішень і правовий зв`язок та події, які було встановлені попереднім судовим рішенням, підлягають повторно доведенню. Сама втрата права регресної вимоги на законодавчому рівні не передбачена. Вважає також необґрунтованим арґумент відповідача, що останній не був учасником правовідносин щодо втрати вантажу, адже між сторонами у справі було укладено договір і між ними виникли правовідносини і відповідач є їх учасником. Вважає, що та обставина, що відповідача не було залучено до участі у господарському спорі як третю особу, як і інші доводи відповідача, не є підставою для припинення правовідносин між сторонами. Щодо доводів відповідача про те, що вина останнього відсутня, оскільки акт про переважування датований 22.07.2020, а сторони у справі погодили надання послуги перевезення до 12.07.2020, зазначив, що договором передбачена можливість порушення термінів доставки, що не є підставою для звільнення від відповідальності чи арґументом щодо відсутності вини відповідача. Крім того, дія договору, що передбачено п. 7.1 договору, закінчується повним виконанням обов`язків сторонами, тому зобов`язання з доставки товару мало бути завершено незалежно від обставин, які викликали її затримку. Стосовно доводів щодо безпідставності вимог про стягнення сум судового та виконавчого зборів, указує, що такі витрати не були б понесені позивачем, за умови належного виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому такі вимоги носять компенсаційний характер. Вважає, що доводи відповідача є недоведеними жодним нормативно-правовим актом і виражають лише суб`єктивний погляд відповідача на його обов`язки за угодою, а наведені аргументи не знаходять обґрунтування ухилення позивача і його обов`язку щодо залучення відповідача як третьої особи. У письмових запереченнях, поданих в порядку ст. 180 ЦПК України, відповідач [PERSON] , в інтересах якого дії адвокат Розенбойм Ю. О., указує, що позивач помилково вважає, що умови договору №ЛС-09/07/М «Про надання послуг» від 09.07.2020 встановлюють інші умови (порядок) визначення обставин, за яких експедитор несе відповідальність перед клієнтом, ніж визначені статтею 14 Закону України «Про транспортно - експедиторську діяльність», оскільки норма угоди жодним чином не змінює положення ст. 14 Закону України «Про транспортно - експедиторську діяльність», водночас норма угоди передбачає обов`язок перевіряти наявність пломб на прийнятих до перевезення контейнерів з вантажем, що жодним чином не звільняє клієнта від зобов`язання здійснити контрольне зважування вантажу в місці доставки у присутності представника перевізника, та зафіксувати це підписом цього представника, у зв`язку з чим недоречними є посилання позивача на те, що виконавець зобов`язаний був бути присутнім при виконанні переважування як при процесі виявлення дефектів. Акт про переважування та перерахунок вантажу від 22 липня 2020 року не містять ані посилань на присутність представника відповідача як перевізника, ані даних про те, що він викликався чи повідомлявся про проведення вказаного переважування та перерахунку, ані даних про те, що він був присутній при вказаних процедурах та відмовився від підписання цього акта. Також указує, що безпідставними є твердження позивача про те, що при підписанні угоди позивач та відповідач погодили дані умови договору без застережень щодо відповідальності відповідача, тому останній не має права посилатися на такі застереження щодо відповідальності відповідача, оскільки сторони угоди не змінювали положення ст. 14 Закону України «Про транспортно - експедиторську діяльність». Також вважає безпідставними і посилання позивача на підпункт 2.2.3 угоди, за яким відповідач зобов`язаний при прийнятті вантажу забезпечити перевірку точності записів, зроблених в накладній щодо кількості вантажних місць, а також їх маркування та розмірів; перевірку зовнішнього вигляду вантажу та в пакуванні, оскільки спірні правовідносини стосуються обставин, які виникли не при прийнятті вантажу до перевезення, а при його розвантаженні в пункті призначення, та відповідач обґрунтовує свої заперечення проведенням перевірки вантажу в пункті призначення за його відсутності. Указує також, що позивач безпідставно заперечує факт втрати ним права на пред`явлення в матеріальному сенсі та задоволення регресної вимоги. Наведена судова практика свідчить про відсутність преюдиційності обставин, вказаних у рішенні господарського суду. Крім того, щодо доводів про відсутність обов`язку залучення третьої особи, зазначає, що ТОВ «Лідер - Сервіс» був зобов`язаний сповістити [PERSON] про справу та подати клопотання про його залучення до участі в ній як третьої особи. Крім того зазначає, що посилання позивача на п.7.1. угоди не свідчать про доведеність вини відповідача у втраті вантажу, та позивачем такий правовий зв`язок не доведений. Також зазначає, що позивач помилково не визнає відсутності правових підстав для стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору у справі № 916/3108/20 та витрат зі сплати виконавчого збору, сплаченого позивачем при примусовому виконанні судового рішення Господарського суду Одеської області від 30 березня 2021 року, оскільки позивачем не спростовано, що вказані кошти були стягнуті з позивача виключно через його власну недбалість та відсутність договірної дисципліни, що зумовили звернення ТОВ «Зелений шлях» до суду із позовом до позивача, а також подальше стягнення з позивача виконавчого збору, у зв`язку з чим позивач не довів причинно-наслідкового зв`язку між будь- якими діями відповідача та сплатою позивачем вказаних сум та не є об`єктивним наслідком поведінки відповідача. У судовому засіданні 27.09.2023 представники сторін оголосили вступні слова. Представники позивача позов просили задовольнити, додатково пояснили, що відповідач особисто гарантував директору позивача повернення коштів, що є предметом даного позову, до 30.12.2020, у підтвердження чого надав розписку, в якій обіцяв повернути кошти [PERSON] , який є чоловіком директора й засновника позивача, у розмірі 8\~000 доларів США. У самій розписці свідком виступив директор ТОВ «Зелений шлях» та юрист цього товариства. Вважаючи, що це питання між сторонами вирішено, саме тому позивач не просив залучити відповідача як третю особу до участі у господарському спорі. Фактично відповідач визнав свою вину у завданні шкоди, проте згодом почав ухилятися від виконання свого обов`язку, що послугувало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених у заявах по суті справи. Заслухавши пояснення представників сторін, надані в судових засіданнях, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд встановив таке. 20 травня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» (виконавець) було укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 2005/20-ЛС, за умовами якого виконавець за дорученням замовника надає йому послуги з організації автомобільного (або змішаного) перевезення вантажів і комплекс послуг, пов`язаний з проведенням взаєморозрахунків, контролем за проходження вантажів та інших за рахунок замовника. Відповідно до п.1.2 договору при організації перевезень виконавець вправі залучати до виконання договору транспортних послуг третіх сторін. Відповідно до п. 2.1 договору №2005/20-ЛС замовник зобов`язаний, зокрема, забезпечити підготовку вантажу до завантаження в поданий для перевезення автомобіль; надати в розпорядження виконавця необхідні для перевезення документи і повідомити необхідні відомості для виконання митних і інших формальностей; забезпечити оформлення всіх документів, необхідних для організації перевезення в ході їх здійснення; забезпечити завантаження, кріплення вантажу силами і засобами відправника з дотриманням відповідних правил і норм та дотримання правил техніки безпеки. Згідно з пунктом 2.2 договору №2005/20-ЛС виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечити своєчасну подачу придатного для здійснення визначеного заявкою на перевезення вантажу автомобіля під завантаження у визначене місце завантаження; забезпечити передачу в розпорядження відправника вантажу всіх необхідних на навантаження від виконавця документів (carnet-TIR, CMR, ADR та ін..); при прийнятті вантажу забезпечити перевірку точності записів, які зроблені в накладній відносно кількості вантажних місць, а також їх маркування і розмірів; перевірка зовнішнього стану вантажу, його упаковку. 09 липня 2020 року між ТОВ «Лідер-Сервіс» (замовник) та [PERSON] (виконавець) укладено Угоду № ЛС-09/07/м про надання послуги. Згідно з п. п. 1.1. та 1.2. ч. 1 вказаної Угоди замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послугу по перевезенню вантажу на наступних умовах: маршрут ОМТП-Росохач-ОМТП, № контейнера TTNU 8055190, тип 40 REF, вантаж м`ясо, вага 27\~617 кг. Сторони погодили, що надання послуги, зазначеної у п. 1.1. цієї угоди, повинно закінчитися виконавцем в строк до 12.07.2020. Підпунктом 2.2 зазначеної угоди передбачені обов`язки виконавця. Так, згідно з пп. 2.2.3 п. 2 Угоди, виконавець зобов`язаний при прийнятті вантажу забезпечити перевірку точності записів, зроблених у накладній щодо кількості вантажних місць, а також їх маркування та розмірів; перевірку зовнішнього стану вантажу та в упаковці. Відповідно до пп. 2.2.4. п. 2 Угоди виконавець зобов`язаний перевірити наявність пломб на прийнятих до перевезення контейнерах із вантажем, а також технічну придатність до перевезення та загальний стан самого контейнера. У разі виявлення дефектів зробити відмітку у відповідних документах. Згідно з пп. 2.2.8. п. 2 Угоди, виконавець зобов`язаний при здачі вантажу одержувачу зробити відмітку у графі: вантаж отриманий із зазначенням часу прибуття та вибуття з підписом відповідальної особи та печаткою одержувача вантажу. Пунктом 3 угоди передбачена відповідальність сторін. Відповідно до пп. 3.2.1. Угоди виконавець несе в повному обсязі матеріальну відповідальність за прийняття до перевезення контейнера і вантажу, що знаходиться в ньому в повному обсязі. Митна декларація №UA408150/2020/000929, серед іншого, містить таку інформацію: графа "Відправник/Експортер" - ПрАТ «Агро-Продукт»; графа "Одержувач" - Shanghai Fresh Together Co Ltd; графа "ідентифікація і країна реєстрації транспортного засобу" - [NUMBER] / [NUMBER] , UA; графа 17 «Країна призначення» - Китай, графа "маркування та кількість, номери контейнера" Яловичина безкісткова заморожена. Вага нетто 26000 кг. 1262 коробок, місць 1262; в графі «вага брутто» - 27617 кг.; в графі "Принципал" UA/0034379917, ТОВ «Лідер-Сервіс» (адреса), [PERSON] , паспорт. З акта про переважування та перерахунку вантажу від 22.07.2020 слідує, що 22.07.2020 було здійснено перерахунок вантажу «заморожена яловичина», в результаті якого було виявлено невідповідність ваги та кількості місць, заявлених при відвантаженні. Контейнер № TTNU 8055190. Вага брутто згідно пакувального листа № 19 до інвойсу № 19 від 10 липня 2020 року 27\~617 кг. Кількість місць згідно пакувального листа № 19 до інвойсу № 19 від 10 липня 2020 року 1262 шт. (картонні коробки). Вага згідно акта № WGT167966 про переважування автотранспорту з контейнером на термінали ТОВ «Бруклін-Київ Порт» - 26\~080 кг. Кількість місць згідно перерахунку на ПАТ «Одеський портовий холодильник» - 1194 шт (картонні коробки). Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.03.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2021, позов ТОВ «Зелений шлях» задоволено, стягнуто з ТОВ «Лідер - Сервіс» збитки, заподіяні втратою вантажу у розмірі 161 860, 67 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~427, 91 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є. О. від 10.10.2022 виконавче провадження з примусового виконання наказу № 916/3108/20, виданого 06.07.2021 Господарським судом Одеської області, про стягнення з ТОВ «Лідер-Сервіс» на користь ТОВ «Зелений шлях» збитків, заподіяних втратою вантажу у розмірі 161 860,67 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2427,91 грн закінчено у зв`язку з його виконанням. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Положення ст. 909 цього Кодексу встановлюють, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Судом встановлено, що з метою виконання позивачем умов Договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 2005/20-ЛС від 20.05.2020, укаденого з ТОВ «Зелений шлях», позивачем було залучено відповідача шляхом підписання з ним угоди № ЛС-09/07/м від 09.07.2020. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] здійснював за допомогою власних транспортного засобу та причепа перевезення вантажу «заморожена яловичина» за маршрутом: «Росохач - Одеський морський порт», вага 27617 кг. 1262 коробок. Після переважування та перерахунку вантажу було виявлено втрату вантажу, а саме невідповідність ваги та кількості місць, заявлених при відвантаженні. Так, вага вантажу після його переважування становить 26 080 кг, після перерахунку - 1194 шт (картонні коробки). У зв`язку із втратою вантажу, ТОВ «Зелений шлях» заподіяно збитків на суму 161 860, 67 грн, яка в свою чергу була відшкодована позивачем, як особою, яка за умовами договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 2005/20-ЛС від 20.05.2020 несе відповідальність за втрату вантажу. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв`язку з тим, що позивач, як особа, яка за договором відповідала перед ТОВ «Зелений шлях», відшкодувала йому вартість втраченого вантажу, то відповідно позивач в порядку регресу має право звертатися із вимогою щодо відшкодування йому понесених витрат за втрачений вантаж до особи, яка взяла перед позивачем відповідальність за перевезення та цілісність вантажу. Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом. Стаття 924 ЦК передбачає принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (ч. 1 ст. 924 ЦК України) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (ч. 2 ст. 924 ЦК України). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам. Звідси слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до ч. 1 ст. 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу. Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу. Наведена вище позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 907/603/17. З матеріалів справи встановлено, що під час виконання зобов`язань щодо перевезення вантажу [PERSON] допустив його часткову втрату, відсутність своєї вини у незбереженні вантажу не довів, а враховуючи, що позивач відшкодував ТОВ «Зелений шлях» збитки, завдані останньому з вини відповідача, позов підлягає задоволенню та стягненню з [PERSON] підлягають кошти в розмірі виплаченого позивачем відшкодування. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат по сплаті судового збору, понесених під час розгляду справи господарським судом, та витрат виконавчого провадження, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки такі кошти не можуть вважатися збитками, в розумінні ст. 1191 ЦК України, понесеними ТОВ «Лідер Сервіс» з вини відповідача та не мають ознак регресних вимог. Крім того, такі витрати також не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Щодо доводів відповідача про те, що акт про переважування та перерахунок вантажу від 22 липня 2020 року був складений без участі відповідача та не містить його підпису, у зв`язку з чим останній не відповідає перед позивачем за гіпотетичну невідповідність кількості місць та ваги вантажу, оскільки у його присутності будь-яке контрольне зважування не проводилось, то такі доводи не свідчать про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки обов`язок доведення відсутності вини у незабезпеченні схоронності під час здійснення перевезення покладається на перевізника, чого відповідачем доведено не було, натомість вина відповідача є доведеною сукупністю зібраних у справі доказів. Також не є обґрунтованим і посилання відповідача на те, що сторони у справі погодили надання послуги перевезення до 12 липня 2020 року, а тому складання в подальшому 22 липня 2020 року акта про переважування та перерахунок вантажу стосується обставин подальшої передачі вантажу від позивача на користь ТОВ «Зелений шлях» та жодним чином не може свідчити про вину [PERSON] у втраті вантажу, адже перевізник зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. При цьому невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам. Крім того, посилання відповідача на те, що позивачем під час розгляду справи господарським судом не було залучено його як третю особу, не спростовує підставність вимог позивача про відшкодування коштів у розмірі 161 860,67 грн, яка доведена сукупністю доказів у справі. Інші доводи відповідача не є підставою для відмови у задоволенні позову. Відтак, позов ТОВ «Лідер Сервіс» підлягає задоволенню частково. Також пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 2 427,77 грн.

Outcome: partial