Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~28.09.2023 позивач ТОВ «ФК «Укрглобал- фінанс» звернулось до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18.02.2022 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] було укладено кредитний догорів №8254401, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 64800 грн строкм до 18.02.2025, зі сплатою процентів за перший день користування кредитом 8% в день (2920%), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 90% річних. 03.08.2023 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал фінанс» укладено договір факторінгу №0308-23-1 від 03.08.2023. відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов кредитного договору. У зв`язку з невиконанням зобов`язань у відповідача утворилась заборгованість за кредитом станом на 03.08.2023 у розмірі 132019,19 грн, яка складається з: 60000 заборгованість за кредитом, 4800 заборгованість за процентами, відповідно до п 1.5 кредитного договору за перший день користування кредитом, 67219,19 грн заборгованість за процентами, відповідно до п 1.5 кредитного договору починаючи з другого дня користування кредитом. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача 132019,19 грн та судові витрати та витрати на правову допомогу. Представник позивача до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 18.02.2022 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , укладено Договір № 825401 про надання споживчого кредиту, на підставі якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержувати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 64800 гривень, тип кредиту кредит. Строк кредиту 1096 гривень, з кінцевим терміном повернення 18.02.2025 (включно) Детальні терміни повернення кредиту, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору (пункт 1.4 договору) У п. 1.5 договору сторонами погоджено, що тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 8 % в день (2920% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 90% річних. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 60000 гривень на користь споживача за реквізитами наданими відповідачем; у розмірі 4800 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів перший день користування, відповідно до п. 3.5 Кредитного договору. Згідно умов п. 3.4 Кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати сплату процентів за користування кредитом відповідно до Графіку платежів. Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору, сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється позичальником в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, позичальник доручає товариству утримувати суму зазнач процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Пункт 4.1 Кредитного договору передбачає, що товариство має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк якого ще не настав та сплатити проценти, у разі затримання відповідачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Вказаний Договір підписаний відповідачем [PERSON] особисто. Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, встановлена кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, про що [PERSON] проінформований, що підтверджується його підписом у даному документі Як вбачається з Розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, виданого ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», [PERSON] має загальну суму заборгованості згідно кредитного договору № 825401 від 18.02.2022, станом на 03.08.2023, яка становить 132019,19 грн. Відповідно до платіжного доручення № 16337 від 18.02.2022, виданого АТ КБ «ПриватБанк», платник ТОВ «Слон Кредит», банк отримувача АТ «Сенс банк», призначення платежу: перерахування коштів згідно кредитного договору № 825401 від 18.02.2022 [PERSON] , сума 60 000,00 грн. Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» визначені всі умови надання кредиту. 18.02.2022 відповідач [PERSON] особисто підписав Заяву Анкету про надання ТОВ «Слон Кредит» інформації відносно себе, що може бути використана, в тому числі, але не виключно, для розгляду питання щодо надання йому позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Як вбачається з Договору факторингу № 0308-23-1 від 03 серпня 2023 року укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал Фінанс», за цим договором клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається клієнтом Фактору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023, в списку боржників під № 1023 вказаний [PERSON] сума виданого кредиту 60000,00 грн, загальна сума заборгованості 132019,19 грн. Згідно платіжної інструкції № 163 від 03.08.2023, платник ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», отримувач ТОВ «Слон Кредит», призначення платежу: сума фінансування згідно договору факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023, сума 789002,20 грн. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно до вимог\~статті 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей\~527,\~530 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. В силу вимог\~статті 629 ЦК України,\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~\~\~Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Ст.ст. 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положенням\~статті 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами частини 1\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правила ст. 599 ЦК України передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте відповідачем на даний час зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості за кредитним договором не виконуються. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. За змістом\~статті 634 цього Кодексу,\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частина 3 статі 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до\~статті 516 ЦК\~України,\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно частини другої\~статті 517 ЦК\~України,\~боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення статті\~516 ЦК України, частини другої статті\~517 ЦК\~України\~свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України. Зокрема, в постанові Верховним Судом України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 вказується, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним». Отже, виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку про необов`язковість згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок зміни кредитора в договорі. Окрім того, позивачем надано паспорт споживчого кредиту. У розділі 7 Паспорта зазначено, що датою надання вказаної інформації є 18.02.2019, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 18.02.2022. \~Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що\~передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору\~про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію,\~необхідну для порівняння різних пропозицій\~кредитодавця\~з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення\~відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)). З огляду на ці приписи паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення\~Закону № 1734-VIII\~допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоби відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має\~ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі. Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, тобто довідкою для споживача, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. За таких обставин, паспорт споживчого кредиту не може свідчить про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг. Разом з тим, позивачем надано достатньо доказів, а саме копію договору №825401, який свідчить про те, що відповідачу було достеменно відомо про умови кредитування, в тому числі і про відсотки за користування кредитом. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник позивача при зверненні до суду з даним позовом також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). До матеріалів справи додано Договір № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 0307.2023, укладений між ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал Фінанс» Руденком К.В. та Акт приймання передачі наданих послуг № 4 від 01 вересня 2023 року до договору № 03/07/2023. В пункті 9 акту приймання передачі зазначено, що виконавець надав, а замовкник прийняв послугу: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договром №825401 про надання споживчого кредиту від 18.02.2022, вартість послуги становить 5000 грн. Згідно Платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 04.09.2023, платник ТОВ «ФК Укрглобал-Фінанс», отримувач [PERSON] , призначення платежу: оплата за надання юридичних послуг по Договору № 03/07/2023 від 03.07.2023 року згідно акту № 4 від 01.09.2023 року, сума 48000,00 гривень. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не скористалась своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивач витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн. окрім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягенню сплачена сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved