Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Представник позивачки,\~ [PERSON] ,\~адвокат Стрельник\~Н.М.\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~виділення частки\~з майна\~в самостійний\~об`єкт нерухомого\~майна,\~яке знаходиться\~в спільній\~частковій власності,\~визнання права\~власності,\~в якому\~просить Виділити\~в натурі\~в окремий\~об`єкт нерухомого\~майна належні\~на праві\~сумісної власності\~ [PERSON] (р.н.о.к.п.п.\~ [NUMBER] )\~46/100\~(сорока\~шість/сотих)\~частки житлового\~будинку під [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) право приватної власності на окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок під [ADDRESS] , а саме:- Житловий будинок літ. «А-1» загальною площею: 80,4 кв.м., житловою площею: 41,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником 46/100 (сорока шести/сотих) частки житлового будинку під [ADDRESS] . Вказана частка житлового будинку належить Позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на товарній біржі «Українська», дійсність цього договору була визнана Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 р. Право власності на частку житлового будинку зареєстроване Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» і записана у реєстрову книгу за № 4448 кн. 22. Згідно Технічного паспорту на частку житлового будинку, виданого ТОВ «Дніпропетровське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації», яка належить позивачу, в цілому складається з наступних господарських будівель та споруд: Літ. «А-1» - житловий будинок - шлакоблок, житловою площею: 41,9 кв.м., загальною площею: 80,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. Частка житлового будинку оздоблена електропостачанням, водопостачанням, каналізацією, опаленням та газопостачанням. Крім Позивача, співвласником вказаного вище житлового будинку був: [PERSON] (Відповідач), в розмірі 27/50 (двадцять сім / п`ятдесятих) частки житлового будинку. Таким чином вказаний житловий будинок належав Позивачу та Відповідачу на праві спільної часткової власності (ст. 356 ЦК України). Але 25 грудня 2013 р. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вищевказаний житловий будинок був поділений в натурі між співвласниками, і частку будинку, яка належала [PERSON] , було виділено в окремий об`єкт нерухомого майна та визнано за ними право власності. Частка будинку, яка належить відповідачу розташована на земельній ділянці площею 0,0540 Га, яка належить відповідачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування сесії Дніпродзержинської міської Ради від 27.08.2003 р. № 183-07/ХХІV та присвоєно кадастровий номер:1210400000:03:016:0003. Згідно ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності, тому [PERSON] вважає, що має законне право на виділ в натурі своєї частки із спільного житлового будинку, так як право на виділ частки з майна в натурі підтверджує наявність у кожного з співвласників всієї повноти повноважень щодо володіння, користування та розпорядження часткою. Тим більш, що це не порушує право власності відповідача, так як, його частка відокремлена, має окремий вихід на зовні з будинку, а також житловий будинок [ADDRESS] вже поділений в натурі між співвласниками, а також частка, яка належала відповідачу вже виділена в окремий об`єкт за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.12.2013 р. Присвоєна нова адреса окремому об`єкту, копія Рішення додається від 26.11.2014 року, Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області видане Свідоцтво про право власності від 31.01.2015 року та зареєстроване право власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Факт технічної можливості виділу в натурі частки у спільній частковій власності на житловий будинок в самостійні об`єкти нерухомого майна встановлений Баглійським районним судом про що є запис в описовій частині Рішення Баглійського районного суду від 25.12.2013 р. Таким чином, виділення частки, яка належить на праві сумісної власності [PERSON] , із спільного майна, ні яким чином не може порушити права та законні інтереси Відповідача. Укласти Договір про поділ нерухомого майна, передбачений статтею 367 ЦК України у добровільному порядку співвласники не мають можливості, так як за законом поділ спільного майна можливий тільки за взаємною згодою усіх співвласників, яка не була досягнута між Позивачем та Відповідачем, більш того, Відповідач вже поділив житловий будинок у судовому порядку, шляхом виділу в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна своєї частини житлового будинку, тому виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна належні на праві сумісної власності частини житлового будинку Позивача можливо тільки у судовому порядку. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились. Надали суду заяву щодо розгляду справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 46/100 (сорока шести/сотих) частки житлового будинку під [ADDRESS] . Вказана частка житлового будинку належить Позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на товарній біржі «Українська», дійсність цього договору була визнана Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 р. Право власності на частку житлового будинку зареєстроване Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» і записана у реєстрову книгу за № 4448 кн. 22. Згідно Технічного паспорту на частку житлового будинку, виданого ТОВ «Дніпропетровське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації», яка належить позивачу, в цілому складається з наступних господарських будівель та споруд: Літ. «А-1» - житловий будинок - шлакоблок, житловою площею: 41,9 кв.м., загальною площею: 80,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. Частка житлового будинку оздоблена електропостачанням, водопостачанням, каналізацією, опаленням та газопостачанням. Крім Позивача, співвласником вказаного вище житлового будинку був: [PERSON] (Відповідач), в розмірі 27/50 (двадцять сім / п`ятдесятих) частки житлового будинку. Таким чином вказаний житловий будинок належав Позивачу та Відповідачу на праві спільної часткової власності (ст. 356 ЦК України). Але 25 грудня 2013 р. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вищевказаний житловий будинок був поділений в натурі між співвласниками, і частку будинку, яка належала [PERSON] , було виділено в окремий об`єкт нерухомого майна та визнано за ними право власності. Частка будинку, яка належить відповідачу розташована на земельній ділянці площею 0,0540 Га, яка належить відповідачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування сесії Дніпродзержинської міської Ради від 27.08.2003 р. № 183-07/ХХІV та присвоєно кадастровий номер:1210400000:03:016:0003. Згідно ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності, тому [PERSON] вважає, що має законне право на виділ в натурі своєї частки із спільного житлового будинку, так як право на виділ частки з майна в натурі підтверджує наявність у кожного з співвласників всієї повноти повноважень щодо володіння, користування та розпорядження часткою. Тим більш, що це не порушує право власності відповідача, так як, його частка відокремлена, має окремий вихід на зовні з будинку, а також житловий будинок [ADDRESS] вже поділений в натурі між співвласниками, а також частка, яка належала відповідачу вже виділена в окремий об`єкт за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.12.2013 р. Присвоєна нова адреса окремому об`єкту, копія Рішення додається від 26.11.2014 року, Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області видане Свідоцтво про право власності від 31.01.2015 року та зареєстроване право власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Факт технічної можливості виділу в натурі частки у спільній частковій власності на житловий будинок в самостійні об`єкти нерухомого майна встановлений Баглійським районним судом про що є запис в описовій частині Рішення Баглійського районного суду від 25.12.2013 р.. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Ця засада означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1, 2, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така ососба набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1 ст.377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Укласти Договір про поділ нерухомого майна, передбачений статтею 367 ЦК України у добровільному порядку співвласники не мають можливості, так як за законом поділ спільного майна можливий тільки за взаємною згодою усіх співвласників, яка не була досягнута між Позивачем та Відповідачем, більш того, Відповідач вже поділив житловий будинок у судовому порядку, шляхом виділу в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна своєї частини житлового будинку, тому виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна належні на праві сумісної власності частини житлового будинку Позивача можливо тільки у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі. доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з\~наведеного,\~суд вважає\~необхідним виділити\~в натурі\~в окремий\~об`єкт нерухомого\~майна належні\~на праві\~сумісної власності\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~46/100\~(сорока\~шість/сотих)\~частки житлового\~будинку під [ADDRESS] та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право приватної власності на окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок під [ADDRESS] , а саме: - житловий будинок літ. «А-1» загальною площею: 80,4 кв.м., житловою площею: 41,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. На підставі ст.ст.\~4,\~9,\~13,\~81,\~89, 247, 259-268 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved