Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

28\~листопада 2023\~року представник\~позивача звернувся\~до суду\~в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частину квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15 червня 1995 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї: дружині [PERSON] , сину [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних частинах. У вересні 1996 року [PERSON] разом з дружиною та дочкою виїхали до РФ на постійне місце проживання. 07 вересня 2005 року, під час приїзду до України останні, у присутності свідків склали розписку про те, що отримали від [PERSON] грошову компенсацію вартості належних їм часток у спільній квартирі в сумі 49 500грн. 00коп, кожний по 16 500грн. 00коп. Згодом повинен був бути укладений договір купівлі продажу у встановленому законом порядку. Проте нотаріально засвідчений договір так і не був укладений, оскільки вказані особи до України більше не приїздили. [INFO] на території РФ померла [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть. Фактично після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку спірної квартири, проте спадкова справа на території України, як це передбачено ст. 71 ЗаконуУкраїни "Про міжнародне приватне право" не відкривалась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 09 вересня 2022 року № 69978226. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть. Оскільки договір купівлі- продажу на 3/4 частки спірної квартири так і не був укладений у встановленому законом порядку, після його смерті відкрилася спадщина лише на 1/4 частину вказаної квартири. 28 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Васильченком В.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина, позивач по справі [PERSON] . Спадкове майно складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Оскільки позивач є власником 1/4 частини спірної квартири, а інші 3/4 частини належать іншим особам, хоча дані особи фактично отримали грошову компенсацію за частки свого майна, остання як співвласник нерухомого майна позбавлена можливості розпоряджатися ним, тому змушена звернутись до суду з данним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче засідання. (а.с.26-27) Ухвалою суду від 03 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, закрито підготовче провадження по справі, призначено судовий розгляд. (а.с. 35-36) Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 43) Відповідачі в судове засідання не з`явились про причини своєї неявки суду не повідомили, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, шляхом розміщення на веб-порталі "Судова влада України" відповідного оголошення. (а.с.28-29) З матеріалів справи встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно ч.8 ст.130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу. Розділом VI Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів роз`яснені особливості виконання Конвенції про вручення, а саме: згідно з пунктом 6.7 «суд надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму». На сьогоднішній день, АТ «Укрпоштою» припинено доставку поштових відправлень до/з росії та білорусі. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено військовий стан. Відповідно до ст. 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» . За повідомленням Міністерства закордонних справ України, дію Мінської конвенції у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь зупинено з 27.12.2022. Відповідно до ст. 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів та ст.25 Закону України «Про міжнародні договори України» зупинення дії договору відповідно до його положень звільняє учасників у взаємовідносинах яких зупиняється дія Договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. У період зупинення дії міжнародного договору Україна утримується від дій, які могли б перешкодити поновленню дії договору. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.10 ст.187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи вказані норми, на офіційному веб-сайті судової влади України судом неодноразово розміщувалися оголошення про виклик відповідачів в судові засідання. З огляду на вищевказане, судом було здійснено всі можливі спроби повідомлення відповідачів про наявність спору у суді. Разом з тим, положеннями ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідно до положень п.3 ч.8 та ст.11 ст.128 ЦПК України, відповідачі вважаються повідомленими про розгляд вказаної справи належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи, відзивом на позов та запереченнями на нього, до суду не звертався, а також представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд приходить висновку про можливість ухвалення такого рішення. Таким чином, відповідачі у разі не згоди з ухваленим рішенням, мають можливість подати заяви про перегляд заочного рішення, що передбачено ст. 284 ЦПК України. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність сторін по справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів. В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 01 лютого 2024 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 15 червня 1995 року та Технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної часткової власності громадянину [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах. (а.с.11-13) Відповідно до копії розписки від 07 вересня 2005 року - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] склали розписку про те, що отримали від [PERSON] грошову компенсацію вартості належної їм в рівних частинах квартири [ADDRESS] , в сумі 49 500грн. 00коп., кожен по 16 500грн. 00коп.. Матеріальних претензій до [PERSON] не мають, від своїх прав на 3/4 частки вищевказаної квартири відмовляються, з подальшим укладенням договору купівлі продажу. (а.с.14) \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] померла [INFO] на території РФ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.15) Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09 вересня 2022 року, після смерті [PERSON] спадкова справа на території України не заводилась. (а.с.16) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть. (а.с.17) Відповідно до Архівної довідки від 30 вересня 2016 року, виданої Світловодським М БТІ - право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] за архівними даними СКМБТІ станом на 01 січня 2013 року належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого Світловодським міськвиконкомом 15 червня 1995 року. (а.с.18) Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом встановлено, що спадкоємицею 1/4 частини квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , 1973 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] . (а.с.19, 20) Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованих станом на 03 листопада 2016 року та 09 вересня 2022 року - право приватної власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] , інші 3/4 частини вказаної квартири в реєстрі не зареєстровані. (а.с. 20, 21) Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відтак, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 365 ЦК України. Саме ці обставини є визначальними при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-68цс14 від 02 липня 2014 року та від 15 травня 2013 року у справі за № 6-37 цс 13). У даному випадку відповідачі отримали грошову компенсацію за частки у спірному нерухомому майні. Даний факт відповідачами не спростований. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні справа «Андрій Руденко проти України» від 21.12.2010 року вказав, що уряд зазначив, що справа не стосувалась позбавлення заявника його майна. Натомість вона стосувалась «перетворення майна заявника з однієї форми (частки у квартирі) в іншу форму - грошову. Можливість припинення права особи на частку в спільному майні без її згоди передбачена ст. 365 Кодексу, тоді як стаття 364 стосується ситуації, коли співвласник бажає виділення частки зі спільної власності та не проти одержання компенсації за свою частку в спільному майні. Наведене свідчить про те, що право власності відповідачів на 3/4 частки квартири, після одержання ними компенсації вартості майна, перетворилось грошову форму. Відповідно до ч. 2. ст. 346 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, отримавши грошову компенсацію від померлого [PERSON] , відповідачі фактично втратили право власності на частки спірного нерухомого майна. Судом встановлено, що позивач, є спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON] . Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Із змісту ст. 1216 ЦК України випливає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст.1218 ЦК України вбачається, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оформити в позасудовому порядку, право власності на майно, позивач позбавлена можливості, оскільки договір купівлі-продажу часток квартири, які належать відповідачам так і не був оформлений в установленому законом порядку. Крім того, відповідачі проживають на території Російської Федерації, через незаконне вторгнення якої, на територію України введено військовий стан та припинено дію всіх міжнародних договорів у відносинах з росією. Суд дослідивши позовну заяву та додані докази, приходить висновку, про можливість задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у своїх позовних вимогах, просить суд віднести судові витрати за її рахунок.

Outcome: approved