Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , та зняти його з реєстраційного обліку. У обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що [PERSON] є власником 3/20 частки домоволодіння по [ADDRESS], [PERSON] є власником 9/20 частки домоволодіння по [ADDRESS], [PERSON] є власником 2/50 частки домоволодіння по [ADDRESS], [PERSON] є власником 27/100 частки домоволодіння по [ADDRESS], [PERSON] є власником 1/20 частки домоволодіння по [ADDRESS]. За адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] (малолітня особа). Позивачі мають намір розпорядитися своєю власністю, однак реєстрація відповідача у домоволодінні позивачів унеможливлює це зробити. Відповідач за зазначеною адресою не проживає з 2019 року. Реєстрація відповідача створює позивачам перешкоди у користуванні житлом, тому вони звернулися до суду з указаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.08.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12.10.2023. 12.10.2023 підготовче судове засідання відкладено до 16.11.2023 у зв`язку з неявкою відповідача та його законних представників. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.11.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті на 14.12.2023. 14.12.2023 судове засідання відкладено до 30.01.2024 у зв`язку з неявкою відповідача та його законних представників. У судове засідання позивачі та представник [PERSON] не з`явилися, у матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримують та просять її задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач та його законні представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв про відкладення, розгляду справи без їх участі не надали, відзив на позовну заяву не пред`явили. Представник третьої особи служби у справах дітей Черкаської міської ради до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, висновок органу опіки та піклування, рішення просить винести на розсуд суду. Представник третьої особи Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, рішення просить винести на розсуд суду. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2019 належить 3/20 частки домоволодіння з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на підставі свідоцтва № 189 на право особистої власності на домоволодіння від 15.09.1989 належить 9/20 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належить 2/50 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.1998 та 2/50 частки цього ж домоволодіння на підставі свідоцтва № 190 на право особистої власності на домоволодіння від 14.09.1989. [PERSON] належить 27/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування частини домоволодіння від 28.11.2003. [PERSON] належить 1/20 частки в праві спільної часткової власності домоволодіння з відповідною частиною господарсько-побутових будівель за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 12.08.2021. Як вбачається з відповіді Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 17.08.2023 № 12220-01-10 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] (малолітня особа). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26.08.2020 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.12.2020 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , малолітнього передано Органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. Крім того, указаним рішенням встановлено, що реєстрація народження [PERSON] здійснена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішення набрало законної сили 26.01.2021. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 02.02.2021 № 61 [PERSON] , [INFO] , з 23.02.2021 влаштовано в дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , З акту № 411 обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , від 09.08.2023 вбачається, що домоволодіння за вказаною адресою складається з п`яти будинків, які не придатні для проживання, частково зруйновані, вибиті вікна та двері, світло відключене, дах протікає, газопостачання відсутнє, двір захаращений непотребом та заріс бур`янами. Домоволодіння, у якому зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , перебуває у технічно незадовільному стані та не придатне для проживання. Акт складено головними спеціалістами служби у справах дітей [PERSON] , [PERSON] та затверджено начальником служби у справах дітей [PERSON] . З висновку Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.10.2023 № 3344-01-21 вбачається, що представник служби у справах дітей у телефонному режимі спілкувалася з батьками-вихователями [PERSON] , під час розмови встановлено, що малолітній разом з родиною виїхав до Канади та проживає у м. Руен-Норанда, навчається у школі Д`Ібервіль. Також у висновку зазначено, що [PERSON] не є членом жодної з родин позивачів. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно зі ст. ст. 379, 382 ЦК України об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 4 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Української РСР» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ч. 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] щонайменше з лютого 2021 року фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] , що відповідно до ст. 71 ЖК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом, тягне за собою зняття цієї особи з реєстрації в даному приміщенні. Таким чином позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення права користування житлом за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них. Позивачі не позбавлені можливості як власники майна звернутися з відповідною заявою до органу реєстрації про зняття з реєстраційного обліку відповідача. Тому у цій частині вимог позивачів слід відмовити. Таким чином позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , підлягають частковому задоволенню. Позивачі в позовній заяві просили не стягувати з відповідача витрати на сплату судового збору, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: partial