Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

25.10.2023 року представник ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 266867984 в розмірі 35276,80 грн, з яких 16000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19276,80 грн - сума заборгованості за відсотками. В обґрунтовування позовних вимог представник позивача зазначає, що 07.09.2021 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідачем був\~укладений кредитний\~договір №\~266867984. 28.11.2018 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» \~та ТОВ\~ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених Договором. Відповідно до Реєстру боржників №168 від 11.01.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон\~плюс» \~перейшло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за \~кредитним договором\~№ 266867984. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов укладеного договору ТОВ «Таліон плюс» передало позивачу право вимоги також за кредитним договором № 266867984. Таким чином відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 266867984 в розмірі 35276,80 грн, тому змушені звернутися до суду. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26.10.2023 року дану справу передано на розгляд Новоград-Волинському міськрайонному суду Житомирської області за підсудністю. 30.11.2023 року справа надійшла до даного суду. 04.12.2023 року прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В письмовій заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов та заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. 07.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 266867984, шляхом заповнення заявки на сайті або в мобільному додатку або за допомогою іншого програмного забезпечення, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 16000 грн на строк 140 днів на умовах зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов зазначених у договорі/а.с.5-7,8/. Згідно до\~Додаткової угоди\~ №26\~від 31.12.2020\~рку \~до Договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28.11.2018\~року \~між ТОВ\~ «Таліон плюс» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~ «Манівео швидка фінансова допомога» сторони дійшли згоди викласти текст Договору Факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року в іншій редакції, згідно до змісту п. 2.1 вказаного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором /а.с.9-10/. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір Факторингу №20102022. Згідно із п. 2.1 вказаного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором /а.с.12-13/. У витязі з реєстру прав вимоги №2 до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, за боржником [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 266867984 у загальній сумі -35276,80 грн: 16000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19276,80 грн - сума заборгованості за відсотками/а.с.14/. Матеріали справи також містять розрахунок заборгованості за кредитним договором № 266867984 /а.с.15/. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.\~Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)\~(ч.1 ст. 1077 ЦК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, звертаючись до суду із даним позовом представник позивача посилався на те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» своє право вимоги до відповідача [PERSON] , а він у свою чергу передав вказане право позивачу. Однак, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, представником позивача не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти, про відкриття ним рахунків, або ж перерахування коштів на рахунки відкриті в інших банках, або видачі кредитних коштів в касах кредитних установ через видатковий касовий ордер. Позивачем також не надано виписок з таких рахунків, з яких можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою, рахунком та наявність у нього заборгованості за кредитом. Крім цього, представником позивача не надано доказів переходу прав вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» щодо боржника [PERSON] , оскільки відповідний Договір Факторингу укладений 28.11.2018 року та Додаткова угода №26 31.12.2020 року, що за своєю природою виникнення укладені раніше від дати укладання кредитного договору № 266867984 з відповідачем, зокрема 07.09.2021 року. Також, матеріалів справи не містять Реєстру боржників № 168 від 11.01.2022 року, на який йде посилання у позовній заяві, що також ставить під сумнів перехід права вимоги до відповідача по даному кредитному договорі.. \~ \~ \~ \~За таких обставин, представником позивача не доведено та судом не встановлено факту порушення його прав відповідачем. У зв`язку з відсутністю необхідних доказів, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed