Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 28.02.2015 перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] , який проживає з нею. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач проживає окремо, у своєї матері, має окремий бюджет, на даний час вирішується питання про розірвання шлюбу. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Малолітній [PERSON] на даний час потребує регулярного відвідування лікарів, обстежень, консультацій та проведення фізіотерапевтичних процедур через хворобу з діагнозом «епізіфарна дисплазія лівого тазостегнового суглобу», що унеможливлює працевлаштування позивачки. Також зазначає, що має повнолітню доньку від першого шлюбу, яка є студенткою, та батьків пенсіонерів, які не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки він працює в Корпорації «ТСМ Груп» інженером виробничо-технічного відділу департаменту з реалізації проектів та отримує мінімальну, але стабільну заробітну плату. Відповідач на утриманні інших непрацездатних членів сім`ї, неповнолітніх дітей не має, аліменти нікому не сплачує. Відповідач з березня 2023 року ніякого рівня життя сину не забезпечує, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків, чим ставить її та сина в скрутне становище. Тому позивачка як мати неповнолітнього [PERSON] , з якою він постійно проживає, звернулася до суду за захистом права дитини на належне і достатнє утримання від батька та стягненням аліментів на утримання дитини. Посилається на те, що відповідач займається обміном валюти, що можуть підтвердити в судовому засіданні свідки та клієнти, від чого він має значні доходи близько 50000 гривень на місяць, що дозволяє на її думку їм подорожувати щороку до Єгипту, по Європі та відпочивати на курортах Єгипту та [PERSON] , що підтверджує відмітками у закордонному паспорті. Відповідач є працездатною особою, має офіційні та неофіційні заробітки, має добрий стан здоров`я, інших утриманців, окрім неповнолітнього сина, не має. Відповідач має у власності легковий автомобіть КІА Sportage 2017 року випуску, ринкова вартість якого становить близько 20000 доларів США тому на її думку має можливість утримувати неповнолітнього сина. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання 08.02.2024 позивачка [PERSON] не з`явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. В судове засідання 08.02.2024 відповідач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі частини (а.с.56). З огляду на належне повідомлення про розгляд справи, письмові заяви сторін, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних письмових доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб від 28 лютого 2015 року, серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції, актовий запис №40 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 62 (а.с.14). Судом встановлено, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, що підтверджується його заявою. Заробітна плата відповідача складає 123043,65 грн. на рік що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с.57). Суд критично оцінює надані позивачкою в якості доказів ксерокопії закордонних паспортів, які підтверджують поїздки за кордон, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися і встановити походження коштів, які витрачалися сім`єю на відпочинок, неможливо. Також позивачка не забезпечила явку в судове засідання свідків та клієнтів, які могли б підтвердити факт обміну валюти відповідачем та отримання ним від цього доходу. Суд критично ставиться до аргументів позивачки, викладених в позовній заяві, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт отримання доходу від здійснення обміну валюти відповідачем. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог статтей 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин 1 та 2 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Згідно із частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Нормами ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи зі встановлених доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі\~1/4\~частки з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial