Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

27.04.2021 представник позивача КП «Харківводоканал» Панасенко І.О. звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якій просив: визнати поважними причини пропуску позовної давності для звернення КП «Харківводоканал» до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] ; стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованості в сумі 23 809 грн. 11 коп., із них: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2016 по 28.02.2021 у розмірі 12 221 грн. 81 коп.; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2016 по 28.02.2021 у розмірі 9 272 грн. 54 коп.; - інфляційні витрати - 1 610 грн. 24 коп.; - 3% річних від простроченої суми - 704 грн. 52 коп.; стягнути з відповідачів на користь позивача суму судового збору, сплаченого за подання даної позовної заяви у сумі - 2 270 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.09.2016 по 28.02.2021 у розмірі 12 221 грн. 81 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2016 по 28.02.2021 у розмірі 9 272 грн. 54 коп. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано інфляційні витрати - 1 610 грн. 24 коп.; 3% річних від простроченої суми - 704 грн. 52 коп. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2023 року позовні вимоги Комінального підприємства «Харківводоканал» - задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2016 по 28.02.2021 у розмірі 12 221 грн. 81 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з01.09.2016 по 28.02.2021 у розмірі 9 272 грн. 54 коп.; інфляційні витрати в розмірі 1 610 грн. 24 коп. та 3% річних в розмірі 704 грн. 52 коп., а всього - 23 809 грн. 11 коп. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харків-водоканал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. в рівних частках. 12.09.2023 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Максимов Микола Ігорович про перегляд заочного рішення у цивільній справі №953/7955/21 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.10.2023 заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2021 року у цивільній справі №953/7955/21 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення - скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.11.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2023 задоволено клопотання представника позивача Васькова О.Ю. про витребування доказів, а саме витребувано у Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глуховцевої Наталії Володимирівни належним чином посвідчену копію спадкової справи №14/2021 (номер у Спадковому реєстрі 74806242 від 20.11.2023), відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 19.12.2023 на виконання ухвали від 04.12.2023 від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глуховцевої Н.В. до суду надійшла копія спадкової справи, з якої вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його неповнолітня донька [PERSON] . 29.01.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про залучення до участі у справі правонаступника померлого відповідача [PERSON] , а саме спадкоємця - [PERSON] , [INFO] , в особі її матері [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2024 задовлено заяву представника КП «Харківводоканал» Васькова О.Ю. про залучення до участі у справі правонаступника померлого відповідача [PERSON] , а саме спадкоємця - [PERSON] , [INFO] , в особі її матері [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача Васьков О.Ю. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд стягнути з відповідача [PERSON] , діючої також як законний представник неповнолітньої [PERSON] , яка залучена як правонаступник померлого відповідача [PERSON] заборгованість на загальну суму 23 809 грн. 11 коп., а також витрати по сплаті судового збору. У поясненнях наданих суду зазначив, що відповідач не скористалась правом на перерахунок щомісячної плати відповідно до положень законодавства України про житлово - комунальні послуги. До моменту подання позовної заяви та протягом всього часу розгляду справи відповідач [PERSON] не зверталась до КП «Харківводоканал» з заявою та належним документальним підтвердженням своєї відсутності за зареєстрованим місцем проживання. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - Максимов М.І. проти позовних вимог заперечував, посилаючись на не проживання відповідача [PERSON] за вказаною у позові адресою з 2012 року по теперішній час; необґрунтованість вимог до неповнолітньої [PERSON] - правонаступника померлого відповідача [PERSON] у зв`язку з недотриманням позивачем порядку пред`явлення вимог до спадкоємця померлого боржника. Окремо заявлено про застосування строків позовної давності. Суд, вислухавши думку представників сторін, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 10.03.2021 вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 15, 17). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.108). Згідно спадкової справи №14/2021 (номер у Спадковому реєстрі спадкової справи 68152369) спадщину після померлого [PERSON] прийняла його неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] (а.с.176-203). Положенням ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 608 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Також, у ст. 1218 Цивільного кодексу України, передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Однак оскільки [PERSON] є неповнолітньою, тобто остання не має повної цивільної дієздатності, законним представником останньої є [PERSON] . В судовому засіданні достовірно встановлено та не заперечувалося представником відповідача - адвокатом Максимовим М.І. те, що [PERSON] по теперішній час зареєстрована в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі". Відповідач є споживачем послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначеніЗаконом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зіст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 11 Правил № 630, плата за послуги нараховується згідно показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. За відсутності приладів обліку холодної і гарячої води нарахування здійснюються у відповідності до вимог п. 21 Правил № 630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих людей. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Щодо посилання представника відповідача на те, що [PERSON] не проживала за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Відповідно до п. 29 Правил № 630 споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Згідно п. 11 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комінальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Так, у матеріалах справи відсутні відомості про звернення відповідача до позивача із заявою про зміну свого місця проживання. Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилась від послуг, які надавало їм КП «Харківводоканал», то в неї виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2016 по 28.02.2021 у розмірі 12 221,81 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2016 по 28.02.2021 у розмірі 9 272,54 грн. (а.с. 5-8). У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання обов`язку сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 1 610,24 грн. - індексу інфляції за час прострочення за період 01.04.2018 по 01.03.2021 та 704,52 грн. - 3% річних від простроченої суми за період 01.04.2018 по 01.03.2021 (а.с. 9-10). Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обгрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідача у заявлено про пропуск КП «Харківводоканал» строку позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості. Так, суд задовольняє клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності до даного позову, оскільки визначений законодавством трирічний строк позивачем було пропущено, та відмовляє у задоволенні клопотання про поновлення строків позовної давності представником позивача з наступних підстав. Правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги. Але необхідно врахувати, що Законом України від 30 березня 2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані відповідачу послуги з водопостачання за період з 01.09.2016 по 28.02.2021 у розмірі 12 221 грн. 81 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2016 по 28.02.2021 у розмірі 9 272 грн. 54 коп - є обґрунтованими та доведеними. Проте наявні підстави для відмови позивачу у позові в частині стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2016 по 31.03.2017, за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2016 по 31.03.2017, у зв`язку із пропуском позовної давності, а тому стягненню підлягає заборгованість за надані послуги, яка утворилась за період з 01.04.2017 по 28.02.2021. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2017 по 28.02.2021 у розмірі 11 366 грн. 18 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2017 по 28.02.2021 у розмірі 8 493 грн. 38 коп. Що стосується інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання обов`язку сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 1 610,24 грн. - індексу інфляції за час прострочення та 704,52 грн. - 3% річних від простроченої суми за період 01.04.2018 по 01.03.2021. Інфляційні втрати на суму боргу та 3 % річних нараховані за період 01.04.2018 по 01.03.2021, тобто у межах строків позовної давності, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2017 по 28.02.2021 у розмірі 11 366 грн. 18 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2017 по 28.02.2021 у розмірі 8 493 грн. 38 коп.; інфляційні витрати в розмірі 1 610 грн. 24 коп. та 3% річних в розмірі 704 грн. 52 коп., а всього - 22 174 грн. 32 коп. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачів на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 114,05 грн (2 270 грн. х 93,13% ). На підставі викладеного,

Outcome: partial