Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Представник позивача Мажуга Олег Вікторович в інтересах [PERSON] звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАХОВТРАНС», про розірвання договору найму (оренди). В обґрунтування позовних вимог посилався на ту обставину, що між [PERSON] та ТОВ "КАХОВТРАНС", в особі директора Нарли Михайла Миколайовича було укладено договір найму оренди транспортних засобів № 181 від 16.02.2018, згідно з яким відповідач від позивача прийняв у тимчасове платне користування: - автомобіль марки MAZDA, модель 626 2.0D», 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - автомобіль марки VOLVO, модель FH 12/380», 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - причіп марки SCHMITZ, модель «S 02», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . За домовленістю між сторонами строк договору оренди становить 3 роки з дня передачі транспортних засобів ТОВ "КАХОВТРАНС" зі сплатою орендної плати у розмірі 500 грн щомісяця, готівкою не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Сторони погодили, що ТОВ "КАХОВТРАНС" несе витрати, пов`язані з використанням транспортних засобів, у тому числі зі сплати податків та інших платежів, а також що при користуванні транспортними засобами, протягом одного місяця після закінчення строку договору найму (оренди) без заперечень з боку [PERSON] договір є поновленим на строк, який був встановлений у договорі. Однак відповідач протягом 2018-2021 років орендну плату не сплачував і станом на сьогодні існує заборгованість з плати користування транспортними засобами за період з 16.02.2018 по лютий 2021, в розмірі 18000,00 грн. 23.02.2021 позивач направив відповідачу лист-повідомлення щодо заперечення у поновленні договору найму траснпортних засобів, лист залишився без відповіді та задоволення. 19.10.2021 та 25.02.2022 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогами про повернення транспортних засобів та свідоцтва про реєстрацію ТЗ, залишились без задоволення. Тому, оскільки несплата орендної плати протягом трьох років є істотним порушенням умов договору, представник позивача просив повернути та передати [PERSON] належні йому на праві власності транспортні засоби: - автомобіль марки MAZDA, модель 626 2.0D», 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - автомобіль марки VOLVO, модель FH 12/380», 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - причіп марки SCHMITZ, модель «S 02», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судових витрат, які складають судовий збору у розмірі 1073,60 грн за подання позовної заяви та 536,80 грн за подання заяви про забезпечення позову. Представник позивача, позивач в судове засідання не з`явились, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовільнити, проти заочного розгляду та винесення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача відзиву не надав та у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд здійснив розгляд справи за наявними в ній доказами, ухваливши заочне рішення. Повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Разом з тим, відповідно до положень ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Суд встановив, що за договором найму (оренди) транспортних засобів від 16.02.2018, зареєстрованого за номером 181, [PERSON] (Наймодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "КАХОВТРАНС" (Наймач) уклали договір, за яким Наймодавець передав, а Наймач прийняв в тимчасове платне користування: автомобіль марки MAZDA, модель 626 2.0D», 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіль марки VOLVO, модель FH 12/380», 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; причіп марки SCHMITZ, модель «S 02», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з договором, за користування транспортними засобами Наймач сплачує Наймодавцю плату у розмірі 500 (п`ятсот) гривень в місяць готівкою не пізніше 5 (п`ятого) числа, наступного за розрахунковим (п.3.1 Договору), а також несе витрати, пов`язані з використанням транспортних засобів, у тому числі зі сплати податків та інших платежів (п.3.2 Договору). Указаний договір зареєстрований 16.02.2018, що вбачається з копії договору найму (оренди) транспортних засобів, що є посвідченим приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновим Р.В. Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). На підставі ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Статтею 764 ЦК України визначено, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (частина третя статті 205 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 263/11275/18 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що аналіз статті 205 ЦК України свідчить, що волевиявлення учасника(-ів) правочину може виражатися в: певних діях; мовчанні; усній формі; письмовій (електронній) формі. Мовчання слід вважати вираженням волі сторони правочину, коли воно при конкретній ситуації може бути підданим оцінці як прояв волі, направленої на вчинення правочину. Законодавець передбачає можливість вираження волі сторони правочину мовчанням тільки в разі якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 205 ЦК України). Традиційним прикладом такого випадку виступає конструкція поновлення договору найму (tacite reconduction). Якщо наймач продовжує користуватися річчю після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 ЦК України). Сутність поновлення договору найму полягає в тому, що договір найму автоматично поновлюється на той же самий строк за умови, що: (а) наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму; (б) відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. При поновленні договору відбувається продовження договірних зв`язків після закінчення строку договору найму, коли наймач продовжує користуватися майном і відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Цей договір поновлюється на той же строк та з умовами, що були передбачені у договорі. У постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 926/326/21, від 25.05.2021 у справі № 910/9949/20, від 30.01.2020 у справі № 904/1207/19, від 28.05.2019 у справі № 911/2980/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17, від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 29.05.2018 у справі № 923/854/17 викладено правову позицію про те, що відповідна вимога (заява) про припинення чи зміну договору оренди може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у цьому випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною. Отже, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього. У контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин. Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини 3 статті 202 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19). Поміж тим, тлумачення норми ч. 1 ст. 764 ЦК України дозволяє стверджувати, що за наведених у ній умов договір найму (оренди) майна може неодноразово поновлюватися, що узгоджується із свободою договору як загальною засадою цивільного законодавства (п.3 ч.1 ст.3, ст.627 ЦК України). За копією листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору найму (оренди) транспортних засобів від 23.02.2021 позивач вимагав повернути транспортні засоби, які були передані відповідачу, згідно договору від 16.02.2018, з урахуванням нормального зносу до 01.03.2021 та сплатою заборгованості в розмірі 18000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок). За вимогою [PERSON] від 19.10.2021 та 25.02.2022, директору ТОВ "КАХОВТРАНС" запропоновано повернути йому транспортні засоби та свідоцтва про реєстрацію вищевказаних транспортних засобів. За п. 4.2 договору від 16.02.2018 повернення транспортних засобів після закінчення строку дії договору Наймачем здійснюється на першу вимогу Наймодавця, заявлену у письмовій формі, що оформлюється Актом, скріпленим підписами учасниками правочину. За правилами ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. У пунктах 5.2.5, 5.2.8 постанови Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 910/4391/19 наведено правову позицію про те, що статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний порядок розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо наймодавець направив наймачу відповідну заяву (лист, повідомлення), надавши суду докази такого направлення та отримання її наймачем. Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду і застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Отже, у судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАХОВТРАНС» виникли договірні відносини щодо оренди (найму) транспортних засобів. Враховуючи, що відповідач системно не сплачує орендну плату, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про розірвання договору оренди (найму) транспортних засобів є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд у порядку ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн (однієї тисячі сімдесяти трьох гривень 60 копійок) та 536,80 грн (п`ятьохста тридцяти шести гривень 80 копійок) за подання заяви про забезпечення позову за квитанціями № 0.0.3233145246.1 від 05.10.2023 та № 0.0.3233146150.1.

Outcome: approved