Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

02 грудня 2021 року адвокат Рудик І. І., який діє в інтересах [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2021 року, звернувся до суду із позовною заявою до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] , в якій просив: - стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь позивача недоплачене страхове відшкодування у розмірі 12 853, 95 грн; - стягнути зі [PERSON] на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 14 781, 03 грн; - стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 09 липня 2021 року о 09 годині 14 хвилин у м. Харкові на перехресті вул. Тюрінської та вул. Віринської мала місце дорожньо-транспортна подія за участю водія [PERSON] , який керував транспортним засобом Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , та водія [PERSON] , який керував транспортним засобом ГАЗ-3302, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року [PERSON] визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначив, що у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ-3302, державний номерний знак [NUMBER] на час вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», тому позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про настання ДТП та заявою про страхове відшкодування. Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» станом на час настання ДТП становив 130 000 грн, франшиза - 0 грн. Вказав, що 19 липня 2021 року між позивачем та СОД ФОП [PERSON] був укладений договір на проведення експертної оцінки № 532/08-21 щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобілю Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку № 532/08-21 від 21 серпня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] становить 47 111, 11 грн, вартість матеріального збитку - 32 330, 08 грн. 27 серпня 2021 року на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» була направлена заява про виплату страхового відшкодування, до якої був долучений у тому числі звітпро оцінку матеріального збитку № 532/08-21. Зазначив, що 20 вересня 2021 рокуПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надало відповідь про те, що зазначений звіт не може бути взятий за основу при визначенні розміру страхового відшкодування, а тому підстав для перегляду рішення та проведення доплати по страховій справі № 6652 у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» немає. 21 вересня 2021 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 19 476, 13 грн. Отже, різниця між розміром відновлювального ремонту та отриманою від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сумою страхового відшкодування становить 27 634,98 грн (4 7111, 11 грн - 19 476, 13 грн). На переконання сторони позивача, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повинно було виплати позивачу страхове відшкодування у розмірі матеріального збитку, що становить 32 330, 08 грн. З огляду на те, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» частково виконало своє зобов`язання щодо сплати страхового відшкодування, з урахуванням положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-парової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підлягає стягненню різниця між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування та сумою матеріального збитку, визначеною експертом, що становить 12 853, 95 грн. Крім того, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу та вартістю матеріального збитку у розмірі 14 781, 03 грн (47 111,11 грн - 32 330, 08 грн). Також просив стягнути з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн, витрати, понесені на проведення незалежної експертної оцінки у розмірі 2 500 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2022 року у вказаній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. 23 лютого 2022 року від представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» Голошва Г. В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що 12 липня 2021 року на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну подію. Положеннями ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 19 липня 2021 року представник страховика оглянув пошкоджений транспортний засіб Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Вказала, що сторони не погодили розмір страхового відшкодування по вказаному випадку, тому страховик залучив оцінювача для визначення розміру збитків завданих власнику транспортного засобу. Відповідно до оцінки вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 21 658, 36 грн з ПДВ. Зазначила, що відповідно до положень вказаного вище закону, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, відшкодовуються з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. На підставі проведеної оцінки страховик здійснив виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 19 476, 13 грн (21 658, 36 грн - 2 182, 23 грн), де 21 658, 36 грн - вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу, 2 182, 213 грн - сума податку на додану вартість. Зауважила на тому, що положеннями ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплати в розмірі, що не перевищує суму податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. На переконання сторони відповідача, наданий позивачем звіт на підтвердження розміру заявлених вимог здійснений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є неналежним та недопустимим доказом у справі. Стосовно вимог позивача про відшкодування витрат, понесених позивачем під час проведення незалежної експертної оцінки у розмірі 2 500 грн зазначила, що положеннями ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. При цьому, якщо представник страховка не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертиз.19 липня 2021 року представник страховика оглянув пошкоджений транспортний засіб Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а тому у страховика не виник обов`язок відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відшкодування потерпілому витрат на проведення експертизи. Зауважила на тому, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним та явно завищеним, враховуючи предмет та обставини спору. За наслідками повторного автоматизованого розподілу між суддями цивільної справи № 953/22905/21, провадження № 2/953/1832/22, який здійснено 14 жовтня 2022 року відповідно до наказу голови Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л. № 02-03/213 від 23 вересня 2022 року «Про надання відпустки по догляду за дитиною судді Лях М.Ю.», цивільну справу передано в провадження судді Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В. 04 грудня 2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 16714 від 29 листопада 2023 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі № 953/22905/21. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження судді та поновлено провадження у справі. 03 січня 2024 року від представника позивача - адвоката Рудик І. І. на адресу суду надійшла заява про уточнення позову (збільшення/зменшення позовних вимог), в якій, посилаючись на висновок експерта № 16714 від 29 листопада 2023 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по вказаній справі, просив суд стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 12 677, 57 грн; стягнути зі [PERSON] на користь позивача відшкодування у розмірі 15 379, 89 грн та покласти на відповідачів судові витрати, понесені позивачем під час розгляду вказаної справи у відсотковому пропорційному співвідношенні: зі страхової компанії - 8 957,47 грн. (45,18%), зі [PERSON] - 10 868,71 грн. (54,82%) 15 січня 2024 року від представника позивача - адвоката Рудик І. І. на адресу суду надійшла заява про відмову від позову у частині позовних вимог до відповідача [PERSON] та про зменшення позовних вимог до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Зазначив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був погоджений розмір відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 14 781, 03 грн та судових витрат у розмірі 7 171,94 грн, що у загальному розмірі становить 21 952, 97 грн. На підставі взаємних поступок між сторонами було досягнуто згоди про відшкодування [PERSON] позивачу шкоди у розмірі 21 000 грн, які були сплачені відповідачем 21 лютого 2022 року. За таких обставин просив суд прийняти відмову від позову у частині позовних вимог до [PERSON] та закрити провадження у справі в цій частині. З урахуванням того, що [PERSON] сплатив частину судових витрат у розмірі 7 171,94 грн, то розмір судових витрат, понесених позивачем під час розгляду вказаної цивільної справи, яка підлягає відшкодуванню ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», становить 6 236,06 грн. Окрім того, акцентував увагу на тому, що позивачем були понесені витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 6 418, 18 грн. Враховуючи те, що вказані витрати зумовлені необхідністю підтвердження об`єктивного розміру матеріального збитку, на підставі якого розраховується розмір саме страхового відшкодування, тому такі витрати повинні бути відшкодовані саме ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». З огляду на викладене просив суд стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача не виплачене страхове відшкодування у розмірі 12 677, 57 грн та судові витрати у загальному розмірі 12 654, 24 грн. 05 лютого 2024 року ухвалою Київського районного суду м.Харкова було прийнято заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Рудика І.І. про відмову від позовних вимог до відповідача [PERSON] та закрито провадження в справі у цій частині на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України. 05 лютого 2024 року від представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» Голошва Г. В. на адресу суду надійшли заперечення по справі, в яких зазначила, що зі змісту заяви сторони позивача про відмову від позову/ зменшення позовних вимог слідує, що позивач з урахуванням висновку експерта № 16714 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи № 953/22905/21 від 29 листопада 2023 року просить суд стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодування, яке дорівнюватиме вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з включенням суми ПДВ у розмірі 20 %, враховуючи при цьому, що позивач не надав доказів оплати вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , до складу якого було б включено ПДВ. Зауважила увагу на тому, що за правилами абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої сторони (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Так, у висновку експерта № 16714 визначена вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу та з урахуванням ПДВ, що становить 32 144, 70 грн, при цьому розмір ПДВ окремим рядком експерт не виділив. За таких обставин у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відсутні підстави для відшкодування позивачу коштів у розмірі ПДВ на запасні частини і матеріали, у зв`язку з чим страховик здійснив такий розрахунок самостійно. Відповідно до розрахунку № 6652 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] становить 32 144, 70 грн з ПДВ на запасні частини і матеріали, у тому числі ПДВ становить 4 378, 29 грн. З огляду на викладене вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , становить 27 766, 41 грн (32 144, 70 грн - 4 378, 29 грн) без ПДВ на запасні частини та матеріали. Враховуючи викладене, сума страхового відшкодування, яка не була сплачена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача, становить 8 290, 28 грн (32 144, 70 грн - 4 378, 29 грн - 19 476, 13 грн). Таким чином, вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 12 677, 57 грн є безпідставними. Позивач та представник позивача - адвокат Рудик І. І. у судове засідання не з`явилися, від адвоката Рудика І. І. на адресу суду надійшла заява, в якій просив позовні вимоги, з урахуванням уточнень, задовольнити у повному обсязі та розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Вирішуючи клопотання сторони позивача про зменшення позовних вимог, заявлених до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», суд виходить з такого. Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Суд приймає заяву про зменшення позовних вимог до відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги з урахуванням уточнень, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 09 липня 2021 року о 09 годині 14 хвилин на перехресті вул. Тюринської та вул. Віринська у м.Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ГАЗ 3302», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Постанова Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року набрала законної сили 18 жовтня 2021 року Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З долучених до матеріалів справи письмових доказів вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ГАЗ 3302, державний номерний знак [NUMBER] станом на 09 липня 2021 року була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі поліса № 200454628. Зі змісту повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заява про страхове відшкодування № 9115 від 12 липня 2021 року вбачається, що 09 липня 2021 року о 09 годині 14 хвилин на перехресті вул. Тюрінської та вул. Веринської у м.Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ГАЗ 3302», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Додатками до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заява про страхове відшкодування № 9115 від 12 липня 2021 року є письмові пояснення [PERSON] , схема ДТП, яка мала місце 09 липня 2021 року та форма для виплати відшкодування. 27 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до директора управління врегулювання збитків ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 32 330, 08 грн відповідно до заяви про страхове відшкодування. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] про здійснення страхової виплати, він долучив до вказаної заяви звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, № 532/08-21 від 21 серпня 2021 року. 19 липня 2021 року [PERSON] уклав з ФОП [PERSON] договір на проведення експертної оцінки № 532/08-21, відповідно до умов якого експерт взяв на себе обов`язки на проведення експертної оцінки щодо визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, № 532/08-21 від 21 серпня 2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] становить 47 111, 11 грн, вартість матеріального збитку складає 32 330, 08 грн. Зі змісту звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, № 532/08-21 від 21 серпня 2021 року слідує, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , становить 32 330, 08 грн з урахуванням ПДВ (на використані запасні частини). Вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 47 111, 11 грн. Відповідно до протоколу технічного огляду колісного транспортного засобу від 19 липня 2021 року вбачається, що 19 липня 2021 року юридичною експертною компанією Баранков проведений огляд автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , під час якого встановлено, що автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження кузова, дверей, панелей, крила, капота. Зі змісту ремонтної калькуляції № 532/08-21 від 21 серпня 2021 року вбачається, що вартість ремонту автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] становить 47 111, 11 грн. 28 вересня 2021 року на адресу [PERSON] від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надійшла відповідь на заяву щодо перегляду суми страхового відшкодування відповідно до наданого [PERSON] звіту № 532/08-21 від 21 серпня 2021 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , в якій зазначено, що самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди потерпілим можливе відповідно до пункту 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» тільки у випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк до місцезнаходження пошкодженого майна. З урахуванням викладеного, наданий звіт № 532/08-21 від 21 серпня 2021 року не може бути взятий до уваги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за основу при визначення розміру страхового відшкодування, оскільки незалежним експертом було складено № Звіт SOS_-210713-225368 «Про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу». Також зазначено, що виплата страхового відшкодування була проведена страховиком за мінусом ПДВ у розмірі 2 182, 23 грн на запасні частини та матеріали відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З урахуванням викладеного у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відсутні підстави для перегляду рішення та проведення доплати по страховій справі № 6652. Як вбачається з наданого стороною відповідача звіту № SOS _-210713-225368 про оцінку вартості (розмірі) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 02 вересня 2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] складає 26 312, 80 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування). Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 21 658, 36 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування). Зі змісту ремонтної калькуляції № 6652 від 05 вересня 2021 року вбачається, що вартість ремонту автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] становить 26 312, 80 грн. Відповідно до квитанції «ПриватБанк» № VPMA8L9HKC0QCCBB від 23 вересня 2021 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатила на розрахунковий рахунок [PERSON] страхове відшкодування без ПДВ відповідно до страхового акту ЕР.200454628 від 01 липня 2020 року у розмірі 19 476, 13 грн. Зі змісту висновку експерта № 16714 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи № 953/22905/21 від 29 листопада 2023 року вбачається, що велична матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09 липня 2021 року, станом на момент пошкодження складає 32 144, 70 грн. Зі змісту ремонтної калькуляції № 16714 від 29 листопада 2023 року вбачається, що вартість ремонту автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] становить 47 524, 59 грн. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Під час розгляду цивільної справи за правилами позовного провадження кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Поряд з цим положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлені підстави звільнення від доказування, зокрема, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, постанова Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій водія [PERSON] , стосовно якого ця постанова була ухвалена, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин вина [PERSON] , який керував транспортним засобом ГАЗ-3302, державний номерний знак [NUMBER] та допустив порушення п.п.13.1 Правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, суд вважає встановленими. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. З досліджених у судовому засіданні письмових доказів вбачається, що право власності на транспортний засіб, який отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП, яка мала місце 09 липня 2021 року, зареєстрований за [PERSON] . Таким чином, автомобіль Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] є власністю позивача, а тому суд дійшов висновку, що [PERSON] має право на відшкодування матеріальної шкоди у встановленому законом порядку та є належним позивачем. Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особо Вимогами ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. У статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд встановив, що на час ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ-3302, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (поліс № 200454628). До ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заява про страхове відшкодування, що мала місце 09 липня 2021 року о 09 годині 14 хвилин на перехресті вул. Тюрінської та вул. Веринської у м.Харків. Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами по справі, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на розрахунковий рахунок [PERSON] у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до звіту № SOS _-210713-225368 про оцінку вартості (розмірі) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 02 вересня 2021 року, виконаного на замовлення страховика (ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») у розмірі 19 476,13 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією квитанції «ПриватБанк» № VPMA8L9HKC0QCCBB від 23 вересня 2021 року. Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З метою з`ясування реального матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hyundai Sonata, державний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09 липня 2021 року, у вказаній справі судом була призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. 04 грудня 2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 16714 від 29 листопада 2023 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі № 953/22905/21. Зі змісту висновку експерта № 16714 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи № 953/22905/21 від 29 листопада 2023 року вбачається, що велична матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09 липня 2021 року, станом на момент пошкодження складає 32 144, 70 грн. Зі змісту ремонтної калькуляції № 16714 від 29 листопада 2023 року вбачається, що вартість ремонту автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] становить 47 524, 59 грн. Як установлено судом, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», яке здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 19 476, 13 грн. Звернувшись з даним позовом до суду, позивач просив суд стягнути з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» різницю між сумою, що підлягає відшкодуванню страховиком в межах ліміту відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вже виплаченим страховим відшкодуванням, що становить 12 677, 57 грн. Позивач, обґрунтовуючи розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», посилається на висновок експерта № 16714 від 29 листопада 2023 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі № 953/22905/21, відповідно до якого велична матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09 липня 2021 року, станом на момент пошкодження складає 32 144, 70 грн, та з урахуванням того, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» уже частковоздійснило відшкодування у розмірі 19 476, 13 грн, тому сума яка підлягає стягненню складає 12 677, 57 грн (32 144, 70 грн - 19 476, 13 грн). Разом з тим, перевіряючи наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що недоплачена страховиком в межах ліміту відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вже виплаченим страховим відшкодуванням сума становить 12 668, 57 грн (32 144, 70 грн - 19 476, 13 грн). Сторона відповідача, заперечуючи щодо заявленого позивачем розміру страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, посилається на те, що відповідно до висновку експерта № 16714 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , становить 32 144, 70 грн, включаючи ПДВ на запасні частини і матеріали. Разом з тим положенням абзацу 1 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. З огляду на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, тому у страховика відсутній обов`язок щодо здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість. Відповідно до наданого представником відповідача розрахунку розмір ПДВ становить 4 378, 29 грн., який позивачем не заперечувався. Суд вважає обґрунтованими зазначені доводи сторони відповідача, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача, а також відсутні відомості про те, чи здійснена позивачем оплата вартості відновленого ремонту та якщо здійснена, чи виконані ці ремонтні роботи платником податку на додану вартість, що в свою чергу також має суттєве значення для визначення розміру страхового відшкодування відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 Закону, оскільки здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником цього податку. За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених стороною позивача вимог щодо стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача грошових коштів, які включають податок на додану вартість. З огляду на викладене позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підлягає стягненню на користь позивача розмір страхового відшкодування у сумі 8 290, 28 грн (32 144, 70 грн - 19 476, 13 грн - 4 378, 29 грн). Відповідно до ч.1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, тому понесені позивачем витрати на проведення експертизи слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням заяви позивача від 03 січня 2024 року про збільшення/зменшення уточнених позовних, позивач заявив загальну суму відшкодування з обох відповідачів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] у розмірі 28 048,46 грн. (12 668,57 грн. - зі страхової компанії, 15 379, 89 грн. - зі [PERSON] ). Суд задовольнив вимоги позивача щодо стягнення суми страхового відшкодування зі страхової компанії у розмірі 8 290, 28 грн., що у відсотковому розмірі складає 29,56%. Щодо позовних вимог до відповідача [PERSON] , то за заявою позивача про відмову від позову провадження у справі у цій частині було закрито на підставі ст.255 ЦПК України. Питання про стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] не вирішувалось за клопотанням позивача у зв`язку зі сплатою судових витрат у добровільному порядку. Вирішуючи питання про судові витрати, суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 141 ЦПК України. Як вже встановлено судом, позивач поніс судові витрати, пов`язані з виконанням експертом звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, № 532/08-21 від 21 серпня 2021 року у розмірі 2500 грн. Щодо стягнення витрат за проведення експертного дослідження в розмірі 2500 грн, які сторона позивача просить суд стягнути з відповідача та проти яких заперечує відповідач - страхова компанія, суд зазначає таке. Дійсно, положеннями ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З досліджених у судовому засіданні письмових доказів вбачається, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» дотрималося вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у встановлений законом строк направило свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу та визначило розмір збитків, спричинених автомобілю Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] на підставі звіту № SOS _-210713-225368 про оцінку вартості (розмірі) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, від 02 вересня 2021 року, який проведений ФОП [PERSON] за заявою ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». З матеріалів справи слідує, що позивач самостійно за власним бажанням також провів оцінку шкоди, спричиненої Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , на підставі договору на проведення оцінки № 532/08-21 від 19 липня 2021 року, складеної ФОП [PERSON] , за яку позивач сплатив грошові кошти у розмірі 2500 грн. Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторони (сторона) не надали відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України). Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону). Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню. Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: 1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; 2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; 3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду; 4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Отже відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховоного суду, викладеної у постанові від 22 листопада 2023 року (справа № 712/4126/22), відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права. З урахуванням того, що висновок експерта, зроблений на замовлення позивача, який не погодився з розміром відшкодування, визначеним страховою компанією, під час розгляду вказаної справи був досліджений судом та врахований як належний та допустимий доказ, суд вважає, що у такому разі позивач має право на відшкодування витрат, понесених ним на замовлення такого експертного висновку. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2022 року у вказаній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. В силу п. 6 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника. Суд встановив, що позивач поніс судові витрати, пов`язані з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи, по цивільній справі № 953/22905/21 у розмірі 6418, 18 грн, що підтверджується квитанцією № А213-06Е3-3НАА-Н49Р від 14 жовтня 2022 року. Суд встановив, що витрати позивача на залучення експерта та проведення експертизи складають 8 918,18 грн. ( 2 500 грн. +6 418, 18 грн). З урахуванням принципу пропорційності з відповідача СК ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підлягають стягненню 2 636,21 грн. (8918,18 грн. *29,56%). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 908 грн., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати у сумі 268,40 грн (908*29,56%), стягнувши їх з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». З приводу вимог представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених за отримання професійної правничої допомоги, суд зазначає таке. Положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги від 18 жовтня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 17 від 18 жовтня 2021 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ № 002212, акт про надану правову допомогу до договору № 1 від 03 січня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2021 року. Як слідує зі змісту договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2021 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Рудиком І. І. від 18 жовтня 2021 року, за правову допомогу, передбачену в розділі І Договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі, який визначається за згодою сторін та встановлюється в акті про надану правову допомогу, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до акту про надану правову допомогу № 1 від 03 січня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2021 року адвокат передав, а клієнт прийняв наступні послуги: вивчення та аналіз наданих клієнтом матеріалів - 500 грн; отримання адвокатом копії постанови Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 953/13673/21 - 500 грн; підготовка позовної заяви у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підготовка про призначення судової автотоварознавчої експертизи - 4750 грн; прибуття до суду для участі у судовому засіданні 13 січня 2021 року - 250 грн; підготовка і подання заяви від 09 лютого 2022 року про проведення засідання за відсутності, підтримку призначення судової експертизи - 500 грн; подання заяви від 17 жовтня 2022 року про ознайомлення з клопотанням про надання додаткових вихідних даних - 1000 грн; підготовка і направлення заяви від 18 грудня 2023 року про ознайомлення з матеріалами справи - 500 грн; ознайомлення з висновком експерта за результатами судової автотоварознавчої експертизи - 1500 грн; відстеження ходу розгляду справи №; 953/22905/21 в суді, інформування клієнта про стан розгляду справи - 500 грн. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Зі змісту наданих заперечень проти заявлених витрат на правничу допомогу вбачається, що на переконання сторони відповідача, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспіввісним зі складністю справи та обсягом виконаних представником позивача робіт. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, складності справи, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, часом, витраченим представником позивача на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих представником позивача послуг, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, а також з урахуванням заперечень представника сторони відповідача проти заявленого до стягнення стороною позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає що розмір витрат на оплату послуг адвоката є обґрунтованим та співмірним складності справи та приходить до висновку про те, що пропорційною та обґрунтованою буде сума у розмірі 2 965 грн, яка підлягає стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: partial