Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого 03.09.2012 року виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, за актовим записом №18. Одночасно просить після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Від спільного проживання та шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різницю характерів та погляди на життя, через що між ними постійно виникали суперечки, які згодом переросли у сварки, скандали, непорозуміння. Як наслідок, стали проживати окремо, а всі спроби, щодо збереження сім`ї були марними, внаслідок чого ще більше віддалились одне від одного. Зазначає, що з лютого 2023 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені та не підтримуються. З часу проживання окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносини та не бажають бути разом. Наголошує, що сумісне життя суперечить інтересам подружжя, а шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, збереження спільної сім`ї та примирення неможливе. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити. За таких обставин розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу ґрунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, та підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги. Питання стягнення судового збору з відповідача не ставилось. На підставі наведеного,

Outcome: approved