Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла вищевказана позовна заява, подана представником позивача адвокатом Петровським Д.О. в інтересах позивача, в якій він просить: - визнати дійсним договір купівлі-продажу 31/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 29.12.1999 р. на Товарній Біржі «Нерухомість-Миколаїв», зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №1-404 від 29.12.1999 р. В обґрунтування позовної заяви посилається на наступне. 29 грудня 1999 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 1-404 купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбала у власність 31/100 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Від імені [PERSON] діяв [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 18.12.1999, реєстр. №1245. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавці передали зазначену квартиру покупцю у власність, а покупець передав продавцям обумовлену договором суму в розмірі 1700 грн. Договір купівлі-продажу, укладений між сторонами 29.12.1999, зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість-Миколаїв» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 1-404 від 29 грудня 1999 року. В подальшому сторони ухилились від нотаріального посвідчення договору. Безпосередньо реєстрація договору в ММБТІ також підтверджує ухилення сторонами від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку. Зі змісту договору купівлі-продажу №1-404 від 29.12.1999 вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість-Миколаїв», подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Вважає, що наявні усі підстави для визнання договору №1-404 купівлі-продажу 31/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 29.12.1999 року, дійсним. Ухвалою суду від 09.10.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 02.02.2024 р. представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Відповідачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись про розгляд справи. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно наданого суду договору, 29.12.1999 року на Товарній Біржі «Нерухомість - Миколаїв» укладено договір купівлі-продажу за № 1-404, відповідно до умов якого [PERSON] , яка діяла через свого представника [PERSON] (який діяв на підставі довіреності, засвідченої 18.12.1999 р. державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області за реєстровим №1245) та [PERSON] продали, а [PERSON] купила 31/100 частини домоволодіння, розташованого у [ADDRESS] . Сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, відбулося повне виконання договору. Згідно реєстраційного посвідчення ММБТІ право власності [PERSON] на домоволодіння зареєстровано на підставі даного договору за реєстровим номером № 3389 від 21.01.2000 р. З листа КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 03.11.2023 р. за №1331 вбачається, що станом на 28.12.2012 р. право власності на 31/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 29.12.1999 р., зареєстрованим на ТБ «Нерухомість - Миколаїв» за №1-404 та зареєстрованим в КП «ММБТІ» 21.01.2000 р. за №3389. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.12.2013, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.12.2013 (актовий запис № 641), [PERSON] отримала прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Таким чином, оскільки відповідачі ухилялися від нотаріального посвідчення угоди, що є неспростованим, позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved