Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

31 січня 2022 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , подана її представником адвокатом Клімаш А.С. до відповідача [PERSON] і просить суд розірвати шлюб, укладений 06.10.2001 року між позивачем та відповідачем, актовийзапис № 986. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 06\~жовтня 2001\~року вона\~та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружжя разом не проживають достатньо тривалий час, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Спільного господарства не ведуть. Участі у вихованні та утриманні дітей відповідач не бере, не турбується про добробут сім`ї, що в сукупності призвело до погіршення стосунків та розпаду сім`ї. Шлюб існує формально, сім`я розпалась та збереженню не підлягає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2023 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова. Згідно супровідного листа Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.08.2023 року, справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 01.09.2023 року. Відповідно до\~Протоколу автоматизованого\~розподілу судової\~справи між\~суддями від\~01.09.2023\~року для\~розгляду вказаної\~справи було\~визначено головуючого\~суддю Рубіжного\~С.О. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. 05 грудня 2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого відповідач не заперечує що на протязі 2020 2021 року шлюб існував формально, але це ніяк не відображалось на утриманні та вихованні дітей з боку відповідача. Після повномасштабного вторгнення рф на територію України та введенням в країні воєнного стану, сторонами було прийнято рішення про переїзд позивачки з дитиною в небезпечне місце та за спільним рішенням, позивачка разом із дітьми виїхала до Німеччини, де мешкає до теперішнього часу. Відповідач намагався та намагається зберегти сім`ю та просить суд надати сторонам строк на примирення та зупинити провадження у справі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили позовні вимоги задовольнити, шлюб розірвати. Позивач пояснила що з 2016 року шлюбні відносини не підтримують, майже два роки вона мешкає разом із дітьми в Федеративній Республіці Німеччині. За весь час перебування ії за кордоном, а також протягом спільного проживання , відповідач не намагався налагодити стосунки, а навпаки вчиняв дії, що суперечать інтересам родини. Категорично заперечувала проти примирення та не бажає мати шлюбні відносини з відповідачем Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти розірвання шлюбу, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. На питання суду щодо дій відповідача, спрямованих на примирення сторін, відповідь не надала за необізнаністю. Просила надати сторонам строк для примирення. Відповідач в судове засіданні не з`явився, причини неявки не повідомив. Зі слів його представника, неявка зумовлена зайнятістю на роботі. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що сторони уклали шлюб, який було зареєстровано 06 жовтня 2001 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №986, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданим 06.10.2001 року (а.с. 9). В шлюбі у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю (а.с. 10, 11). Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. В судовому засіданні, після за слухання думки позивача, представника відповідача, суд відмовив в задоволенні клопотання про надання сторонам строку для примирення. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, категоричну позицію позивача проти шлюбу з відповідачем, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та відповідача. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн. (а.с. 1). На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved