Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначає, що 26 жовтня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Путильського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 51. За час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] . Після початку війни відповідач був мобілізований до лав Збройних Сил України та усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків пов`язаних з утриманням дитини. Позивачка самостійно займається утриманням та вихованням сина. Вважає, що відповідач в силу молодого віку та працездатності, без будь-яких фізичних вад здоров`я зобов`язаний спільно із нею приймати участь в утриманні їхнього сина. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку), але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 26.01.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній не погоджується з твердження позивачки щодо його ухилення від виховання та утримання дитини. Вказує, що шлюб із позивачкою розірваний на підставі рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 19.12.2023 року. В даний час проходить службу у Державній прикордонній службі України, однак, попри свою зайнятість, цікавиться життям дитини та допомагає фінансово, а позивачкою створюються перешкоди у його спілкуванні з сином. В подальшому бажає брати участь у вихованні та утриманні сина. Позовні вимоги визнав. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. У судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка 26 жовтня 2013 року зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Путильського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 51, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.9). Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 19.12.2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.30). За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). З довідки про заробітну плату та інші прибутки за 2023 рік, видану 12.12.2023 Путильським ліцеєм Путильської селищної ради вбачається, що позивачка [PERSON] працює у Путильському ліцеї Путисьської селищної ради, розмір її заробітку за червень-листопад 2023 року складає 143930,12 грн. (а.с.3). З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №07-271/3772-2023 Виконавчого комітету Путильської селищної ради Чернівецької області від 12.12.2023 року вбачається, що позивачка [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно акту обстеження побутових умов фактичного місця проживання особи Путиської селищної ради № 355 від 13.02.2023 року, [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають за вищевказаною адресою у задовільних житлово-побутових умовах (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України) Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, бере участь у вихованні та утриманні неповнолітнього сина та не заперечує щодо подальшого утримання сина, у зв`язку із чим позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved