Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа АТ «ОТП Банк», про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.12.2021 рому між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір № 2038432735 щодо кредитування, за яким остання отримала кредит в сумі 38\~989 грн., на споживчі потреби, зі строком повернення до 15.06.2023 року, зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 16.12.2022 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №16/12/22 про відступлення права вимоги за кредитним договором, згідно реєстру боржників було передано право вимоги до відповідача. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 16.12.2022 становить 36\~392 грн. 68 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 36\~389 грн. 35 коп., заборгованості за відсотками 3 грн. 33 коп. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованість за Кредитним договором № 2038432735 від 15.12.2021 року у розмірі 36 392 (тридцять шість тисяч триста дев`яносто дві) грн. 68 коп. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14.11.2023 року позовну заяву залишено без руху, надано триденний строк для усунення недоліків позовної заяви. 20.11.2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 20.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явилась, суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, у якому просить позовні вимоги задовольнити, у позові проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, відзив не подавала. У зв`язку із зазначеним, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.12.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір № 2038432735 щодо кредитування, за яким остання отримала кредит в сумі 38\~989 грн., на споживчі потреби, зі строком повернення до 15.06.2023 року, зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Позичальник [PERSON] підписанням Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від 15.12.2021 підтвердила, що Сторони домовилися про електронну взаємодію у порядку і спосіб, що визначений договором; визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом; підтвердила, що всі наступні правочини та документи, перелік яких визначений Договором, можуть вчинятися сторонами з використанням електронного підпису. 16.12.2022 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №16/12/22 про відступлення права вимоги за кредитним договором, згідно реєстру боржників було передано право вимоги до відповідача. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору № 2038432735 від 15.12.2021, за позичальником [PERSON] утворилася заборгованість, яка станом на 16.12.2022 становить 36\~392 грн. 68 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 36\~389 грн. 35 коп., заборгованості за відсотками 3 грн. 33 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків за кредитними договорами, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості. Статтею 15\~ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ст.\~512\~Цивільного кодексу\~України (далі\~ ЦК\~України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи з погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 36\~392 грн. 68 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 2\~684 грн. 00 коп.

Outcome: approved