Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 17.04.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 року шлюб між ними розірвано, син залишився проживати разом з нею. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2019 р. з відповідача на її користь на утримання сина стягнуті аліменти в розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Син повністю знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги відповідач не надає. Оскільки відповідач не займається вихованням сина , матеріально його не утримує, жодного разу не цікавився його життям, здоров`ям, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі ( а.с. 58). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.( а.с.67,70,74,80). Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Межівської селищної ради в судове засідання не з`вився, надали суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , просили справу слухати без участі представника. В судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради надала пояснення, відповідно до яких висловила думку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , оскільки відповідач ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків, матеріально сина не утримує, що підтверджується матеріалами справи. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи органу опіки та піклування Покровської міської ради, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2015 року. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відновлено дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] ( а. с. 9, 13). Згідно виконавчого листа № 181/1498/19, виданого 27.01.2020р. Межівським районним судом Дніпропетровської області, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , в розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2019 р. і до досягнення сина повнолітті. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 19.07.2023р. складає 109826,51 грн. ( а. с. 15-17, 22). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 31.07.2023р. [PERSON] разом з сином [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] в будинку своєї матері. Батько у вихованні сина участі не приймає ( а.с. 19). Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] проживає разом з сім`єю за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 20). Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Межівської селищної ради орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ( а. с. 26-27). Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування виконкому Межівської селищної ради , пояснення представника органу опіки та піклування Покровської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його сина , суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати - судовий збір в сумі 1073,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved