Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за проживання у розмірі 2015,20 грн та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що НТУУ «КПІ ім. Ігоря Сікорського» є балансоутримувачем гуртожитку [ADDRESS]. [PERSON] наказом від 01.08.2019 № 2186-с зараховано до КПІ ім. Ігоря Сікорського з 01.09.2019 студентом 1 курсу денної форми навчання. 29.08.2019 між сторонами укладено угоду на проживання в гуртожитку на 2019/2020 навчальний рік. У період з 01.04.2020 по 31.05.2020 у кімнаті № 7-05 гуртожитку № 15 мешкало троє студентів, відтак відповідач повинен був сплачувати за проживання 824,00 грн на місяць. У порушення умов договору відповідач не сплатив за проживання за період з 01.04.2020 по 31.05.2020, відтак утворилась заборгованість у розмірі 1648,00 грн. Крім того, відповідач має заборгованість за електроенергію за період з 01.09.2019 по 31.05.2020 у розмірі 367,20 грн. Наказом від 01.06.2020 № 1254-с відповідача відраховано з КПІ ім. Ігоря Сікорського з 01.06.2020. Заборгованість за проживання та за електроенергію відповідач не погасив та покинув гуртожиток без дотримання встановленої процедури виселення. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Направлено позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Також відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Сторони у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 13.02.2020 № 185 за НТУУ «КПІ ім. Ігоря Сікорського» закріплено на праві господарського відання гуртожиток № 15 літ. «А» за адресою: [ADDRESS] (нова назва [ADDRESS] ), якому наказом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» № 4-84 встановлено статус «студентський гуртожиток для проживання одиноких студентів, аспирантів, докторантів НТУУ «КПІ». Наказом ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» від 01.08.2019 № 2186-с [PERSON] зараховано з 01.09.2019 студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти за кошти державного (регіонального) бюджету. Сторони уклали угоду № 15-R167KCLZSELV від 29.08.2019 на проживання в гуртожитку Національного технічного університету України КПІ ім. Ігоря Сікорського на 2019/2020 навчальний рік, предметом якого є ліжко-місце в гуртожитку № 15 у кімнаті № 705 в порядку та на умовах оплати, визначених угодою. Сторони підписали акт приймання-передачі майна кімнати (блоку), твердого та м`якого інвентарю від 29.08.2019. Відповідно до п.п.1.4.1 п.1.4 положення про плату за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців, затвердженого наказом № 1/265 від 04.08.2017 ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», студенти КПІ ім. Ігоря Сікорського - одинаки сплачують за проживання на місяць за ліжко-місце при 3-хмісному поселенні в кімнату: експлуатаційно-господарські послуги та проживання 327 грн; комунальні послуги 497 грн; разом 824 грн. Згідно з довідкою заступника директора студмістечка Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» Левченко Л. від 07.11.2023 № 0700/0205, в період з 01.04.2020 по 31.05.2020 в кімнаті № 7-05 площею більше 12 м2, що знаходиться в гуртожитку № 15, мешкало троє студентів. Наказом проректора з навчально-виховної роботи Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» від 01.06.2020 № 1254-с, [PERSON] відраховано з КПІ ім. Ігоря Сікорського за власним бажанням з 01.06.2020 та виселено з гуртожитку. Відповідно до акту завідувача гуртожитку № 15, коменданта гуртожитку № 15, провідного інженера РТФ від 10.06.2020, [PERSON] покинув кімнату 7-05 гуртожитку № 15 без оформлення обхідного листа, залишивши несплачені рахунки за проживання та комунальні послуги за період 01.04.2020-31.05.2020 в сумі 1648,00 грн і додатково спожиту електроенергію за період 01.09.2019-31.05.2020 в сумі 367,20 грн. Згідно з ч.1 ст.127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Відповідно до п.11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Пункт 15 Примірного положення про користування гуртожитками визначає, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України). За ч.1 ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивач надає розрахунок заборгованості. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved