Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Згідно Ордеру на житлове приміщення від 11.03.1990 [PERSON] та [PERSON] надано у користування квартиру [ADDRESS] . 05 грудня 1993 року Морським торгівельним портом «Южний» було помилково видане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] та при реєстрації у Бюро технічної інвентаризації було викреслена неправильна адреса та зазначили правильну квартиру [ADDRESS] . Разом з тим, після отримання відповіді на адвокатський запит Комунальним підприємством «Южненське міське бюро технічної інвентаризації» була надана копія свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1993 року за № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , але відсутня мастична печатка органу, який видав свідоцтво. Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 13.09.2023 вх.4019, про надання належним чином завіреної копії свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 24.11.1993, виданого на ім`я [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, ДП «МТП «Південний» було повідомлено, що відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло. Комунальним підприємством «Южненське міське бюро технічної інвентаризації» на запит приватного нотаріуса було повідомлено, що квартира [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . В подальшому приватним нотаріусом була заведена спадкова справа та винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, мотивуючи її тим, що у свідоцтві про право власності на житло наявні виправлення. Ухвалою Южного міського суду Одеської області 01.11.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання. Ухвалою Южного міського суду Одеської області 05.12.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено її до судового розгляду. Ухвалою Южного міського суду Одеської області 26.12.2023 витребувано від приватного нотаріуса Буньковської С.С. належним чином завірену копію спадкової справи про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином про дату і місце судового засідання, причина неявки до суду не відома, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.6). Згідно Ордеру на житлове приміщення за №1620 Серії БО від 11.03.1990 [PERSON] та [PERSON] надано у користування квартиру [ADDRESS] (а.с.10). 05 грудня 1993 року Морським торгівельним портом «Южний» було видане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] та при реєстрації у Бюро технічної інвентаризації було виправлена адреса та зазначено квартира [ADDRESS] (а.с.22-23). Відповідно відповіді на адвокатський запит Комунальним підприємством «Южненське міське бюро технічної інвентаризації» була надана копія свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1993 року за № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , але відсутня печатка органу, який видав свідоцтво (а.с.24). Згідно відповіді на адвокатський запит від 13.09.2023 вх. 4019, про надання належним чином завіреної копії Свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 24.11.1993, виданого на ім`я [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, ДП «МТП «Південний» було повідомлено, що відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло (а.с.16). Комунальним підприємством «Южненське міське бюро технічної інвентаризації» на запит Приватного нотаріуса було повідомлено, що квартира [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.25). В зв`язку\~з тим,\~що [PERSON] \~за життя\~заповіту не\~склав,\~позивач прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 03.08.2023 Приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Буньковська Світлана Сергіївна винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної, посилаючись на те, що в якості правовстановлюючого документа на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , надано свідоцтво про право власності на житло, видане 05 грудня 193 року, Морським торгівельним портом «Южний», на ім`я [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках, згідно з (розпорядженням) наказом від 05 грудня 1993 року №71, але у вказаному свідоцтві про право власності на житло, вказано, що квартира, знаходиться за адресою: [ADDRESS] (адресу закреслено), без внесення виправлень до вказаного свідоцтва про право власності на житло та відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 частку квартири [ADDRESS] (а.с.19-21). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1268 ЦК України визначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1220 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ч.2 ст.1123 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1261\~ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Також, судом встановлено, що позивач позбавлена права розпоряджатись своєю 1/2 часткою квартири [ADDRESS] , яка належить останній на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності на житло, у зв`язку із наявними виправленнями. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно положень п.4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті чоловіка є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, приймаючи до уваги, що позивач позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як у судовому порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved