Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] 09.05.2023 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину, яким просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 69225,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що з 20.12.2019 року по теперішній час перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. [INFO] від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , який проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні, однак відповідач не надає допомогу на утримання дитини, тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Посилаючись на ст.ст. 150, 155, 180, 181, 182, 184, 185 СК України, просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши представника позивача, дійшов висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20 грудня 2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбу, про що свідчить актовий запис № 1509 Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 22). Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України). Окрім того, із наданих відповідачем копій чеків про переказ коштів, вбачається хоч і періодичне та не повне, але добровільне виконання ним обов`язку щодо матеріального забезпечення дитини. При цьому, суд зауважує, що надання батьком, як одним із батьків, у добровільному порядку матеріальної допомоги малолітній дитині є його правом, та не звільняє його, як одного з батьків, від обов`язку утримання дитини. Аналогічний за своїм змістом правовий висновок викладений у поставної КЦС ВС від 27.05.2020 року № 712/4702/19. В обґрунтування заявленого до стягнення розміру аліментів, позивачка зазначає, що вона фактично здійснює одноосібно утримання сина [PERSON] . На підтвердження таких посилань позивачка не надає письмових доказів, які б свідчили про її витрати у заявленому розмірі. Натомість позивачка зосередилась на збиранні доказів, які свідчать лише про змогу відповідача сплачувати аліменти у розмірі 69225,00 грн. Наведений позивачкою орієнтовний розрахунок розміру аліментів не може вважатись належним доказом у справі, оскільки додатково не підтверджений доказами, які б могли беззаперечно свідчити про те, що позивачка витрачає у середньому на утримання сина на рік 1661400,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей, а саме аліменти слід стягнути в твердій грошовій сумі у розмірі 20000,00 гривень, оскільки вказаний розмір аліментів з урахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дітей буде відповідати інтересам та потребам дітей. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 09.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: partial