Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме спільного проживання однією сім`єю з 20.07.1996 року по 13.05.2021 рік з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Заяву обгрунтовує тим, що 20.07.1996 року вона уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу вони мають двох синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Із чоловіком та сином разом проживали по [ADDRESS] . Оскільки у її чоловіка була частка у квартирі по [ADDRESS] , то він був зареєстрований за вказаною адресою. Чоловік заявниці [PERSON] 13.05.2021 року загинув у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.09.2023 року №18004, яке вона отримала 19.10.2023 р., [PERSON] відмовлено у призначенні одноразової допомоги на сім`ю, одноразової страхової виплати особам, які мають право на виплату в разі втрати годувальника та щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого. Відмова обгрунтована положеннями п. 5.1 Порядку призначення перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11, оскільки реєстрація місця проживання померлого потерпілого [PERSON] , не співпадає з реєстрацією місця проживання заявниці [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, прохала заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити, надала пояснення по суті заявлених вимог. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки. Суд, заслухавши заявницю, допитавши свідків, дослідивши докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 315 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі із 20.07.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11). У шлюбі народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). З 20.07.1996 року по 13.05.2021 року [PERSON] та [PERSON] , спільно проживали однією сім`єю за адресою [ADDRESS] . Зазначений факт підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, та показаннями свідків: сина [PERSON] , сусідів [PERSON] і [PERSON] . Які зазначили, що [PERSON] та померлий [PERSON] із часу укладення шлюбу (20.07.1996 року) і до смерті останнього ( [INFO] ) проживали однією родиною, вели спільне господарство, виховували дітей за адресою: [ADDRESS] . Далі встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.09.2023 року №18004, яке вона отримала 19.10.2023 р., [PERSON] відмовлено у призначенні одноразової допомоги на сім`ю, одноразової страхової виплати особам, які мають право на виплату в разі втрати годувальника та щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого. Відмова обгрунтована положеннями п. 5.1 Порядку призначення перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11, оскільки реєстрація місця проживання померлого потерпілого [PERSON] , не співпадає з реєстрацією місця проживання заявниці [PERSON] . Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також встановлено, що на даний час встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] не можливо інакше, ніж за рішенням суду. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вважає, що надані заявницею письмові докази, у сукупності з показаннями свідків, є достатнім доказами для встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю з 20.07.1996 року по 13.05.2021 рік з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved