Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

У жовтні 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 26.11.2011 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Проте через різні погляди на сімейні відносини, несумісність характерів їхнє спільне життя не склалось, останнім часом вони не підтримують шлюбних відносин як подружжя, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного. Зазначає, що терміну на примирення призначати не потрібно, оскільки подальше життя є неможливим і шлюб суперечить її інтересам. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним, тому зможе сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мім уму на дитину відповідного віку. Ухвалою від 30.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання на 20.12.2023 об 11 год. 30 хв.; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. 20.12.2023 позивачка подала заяву про проведення судового засідання, яке призначене на 20.12.2023 без її участі. 20.12.2023 у зв`язку з неявкою відповідача суд відклав розгляд справи на 11 год. 30 х.в 22.01.2024. 22.12.2023 представник відповідача - адвокат Чернецька Г.М. отримала копії ухвали суду від 30.10.2023, позовної заяви з додатками. 17.01.2024 від представника відповідача - адвоката Чернецької Г.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги сторона відповідача визнає частково та погоджується на стягнення аліментів у розмірі 25% від заробітної плати на місяць, а також не заперечує проти задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що розмір аліментів, який просить стягнути позивачка є надмірно великим. Відповідач дійсно має постійний дохід, оскільки працює в комунальному підприємстві, тому розмір аліментів має розраховуватися у відсотковому відношенні до заробітної плати. Крім того, витрати на утримання дитини має нести як батько, так і мати дитини. 22.01.2024 позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовну вимогу в частині розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів зазначала, що вона з відповідачем досягла домовленості про стягнення аліментів у розмірі 25% від його заробітної плати, тобто розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). 22.01.2024 відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу. Зазначає, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 25% від його заробітної плати, тобто у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява (з урахуванням уточнень від 22.01.2024) підлягає задоволенню з огляду на таке. 26.11.2011 сторони зареєстрували шлюб (а.с.4). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого відповідно до копії свідоцтва про народження є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.5). Дитина мешкає разом з позивачкою. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, суд керується таким. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлено. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки відповідач визнав позов, зокрема, у частині розірвання шлюбу, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині без з`ясування і дослідження інших обставин у справі. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд керується таким. Позивачка, з урахуванням заяви від 22.01.2024, просила стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 25% від його заробітної плати, тобто у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Враховуючи визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів (з урахуванням заяви позивачки від 22.01.2024), з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини, враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідач, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 15 від 10.10.2023 позивачка за звернення до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. Оскільки відповідач визнав позовну заяву в цій частині, відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету. Крім того, оскільки відповідач визнав позовну вимогу про стягнення аліментів (з урахуванням заяви позивачки від 22.01.2024), рішення в цій частині також ухвалюється на користь позивачки, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача 50 % судового збору в дохід держави.

Outcome: approved