Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

14.04.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 23.12.2022 року вона замовила товар на сайті "[INFO]", відповідно до якого було укладено договір купівлі-продажу товару, а саме :фрезера для манікюра та педікюра з доставкою. Вартість замовлення складала 850грн. Позивачка внесла на користь відповідача суму у розмірі 850 грн. Товар відповідач ФОП [PERSON] позивачу не передала. В зв`язку з невиконанням відповідачем даного зобов`язання позивачка неодноразово просила відповідача повернути гроші. Оскільки, вимоги позивачки не були виконані, грошові кошти не повернуті, [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просила вирішити спір в судовому порядку та просила стягнути грошові кошти внесені на її користь в якості оплати товару у розмірі 850 гривень, моральну шкоду в сумі 10 000 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 11 500 гривень. Ухвалою суду від 17.04.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання (а.с.34). Ухвалою суду від 10.10.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового засідання(а.с.93). В судове засідання позивачка не з"явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини неявки суд не повідомив(а.с92, 104). Представник третьої особи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву в якій просив слухати справу без його участі(а.с.100-101). Суд, дослідивши письмові докази по справі,вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка 23.12.2022 року замовила товар на сайті "[INFO]", відповідно до якого було укладено договір купівлі-продажу товару, а саме :фрезера для манікюра та педікюра з доставкою, вартість замовлення складала 850грн. Позивачка внесла на користь відповідача суму у розмірі 850 грн, що підтверджено копією бланку замовлення та копією квитанції №181070890 від 23.12.2022 про оплату замовлення на загальну суму 850 грн. (а.с.25-27). 29.01.2023року позивачка звернулася до інспекції з питань захисту прав споживачів в м. Києві з питання повернення коштів за невиконане замовлення(а.с.21-22). Згідно з ч.3 ст.10 та ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши відповідно докази відповідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України. Відповідно до ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди. У пункті 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно п. 3 цієї ж статті виконавцем є суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Поняття порушення прав споживачів міститься у ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів". Зокрема, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про захист прав споживача" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Суд вважає, що позовні вимоги заявлені до відповідача в частині повернення коштів за невиконане замовлення грунтуються на законі і підлягають до задоволення. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 850 грн. За правилами ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" № 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект (п. 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону». Таким чином, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) та за умови, що така шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть у зв`язку з придбанням товару неналежної якості. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди саме в порядку, визначеному Законом України «Про захист прав споживачів», є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 11 500 грн., які підтверджені квитанціями №12 від 30.01.2023 року на суму 3 500 грн., квитанцією №11 від 06.02.2023 року на суму 3000 грн. та квитанцією №7 від 05.04.2023 року на суму 5000 грн. за надану правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial