Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Представник позивача 21.02.2023 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 24649, 16 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. 02.10.2021 р. на виконання вимог закону позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання. [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Позивачем надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 січень 2023 р. на загальну суму 24646,16 грн. Відповідач не виконав свої обов`язки згідно договору по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим виникла грошова заборгованість. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути визначену суму заборгованості та судовий збір. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Представником відповідача 17.05.2023 подано\~відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Так,\~ [PERSON] не є належним відповідачем у справі, де предметом позову є саме борг за теплову енергію. Зважаючи на те, що внутрішньо будинкові системи не відносяться до місцевої (розподільчої) теплової мережі, постачальник теплової енергії не здійснює постачання теплової енергії власникам жилих/нежилих приміщень, обладнання яких приєднані до відповідних внутрішньо будинкових систем, тому відповідно до діючого законодавства власники та користувачі приміщень у будівлях можуть отримувати лише послугу з централізованого опалення, а не послуги з постачання теплової енергії. Також, надані позивачем розрахунки не містять обґрунтованих даних щодо опалювальної площі житлових приміщень, загальної площі місць загального користування, на які відбувалось теплопостачання, також позивачем не доведено розміру частки відповідача щодо загальної площі житлового будинку. Також, позивач повинен\~довести,\~що нежитлове\~приміщення,\~яке є\~власністю відповідача,\~підключено до\~єдиної мережі\~централізованого опалення\~і постачання\~гарячої води,\~тобто повинен\~підтвердили факт\~споживання відповідачем\~послуг з\~теплопостачання. Позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження застосованих у розрахунку заборгованості показників договірного навантаження, коефіцієнтів фактичного щомісячного опалення, а також застосованих щомісячних тарифів на теплову енергію, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити правомірність та правильність здійсненого розрахунку. Також зазначає, що в даному нежитловому приміщенні взагалі відсутностя система централізованого опалення,що зафіксовано в Акті обстеження системи теплоспоживання від 24.01.2018 року інспектором Сушко А.Ф. Просить відмовити у задоволенні позову. Представником позивача 19.10.2023 надано\~письмові пояснення, в якому зазначено наступне. Так, позивач діяв в межах та на підставі положень чинного законодавства України при опублікуванні, та укладанні публічного договору приєднання. Відповідно до ст. З Закону України «Про теплопостачання» відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно- правовими актами. Відповідно до п. 13 ст. 1 ЗУ «Про житловому-комунальні послуги» (надалі - Закон), споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово- комунальної послуги. Порядок та особливості укладання, зміни і припинення нових договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону. Згідно із частиною 7 статті 14 Закону до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 5 статті 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування\~та/або\~на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. 2 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону Позивач на офіційному сайті\~(http://teploseti.zp.ua/ua/for\~consumers/Public contracts/)(офіційний веб-сайт/ розділ споживачам/ розділ публічні договори приєднання) розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі». Щодо розрахунку суми заявленої до стягнення, зазначає наступне.Частиною 1 статті 7 Закону визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Враховуючи знаходження в багатоквартирному будинку та відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення вказане приміщення Відповідача є опалювальними. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до Методики розрахунок наданих послуг розраховується як для приміщення яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання. Щодо фотокопії\~акту обстеження\~системи. По-перше,\~фотокопію акту\~не можна\~вважати достатнім\~доказом,\~оскільки він\~не відповідає\~вимогам чинного\~законодавства.\~По-друге,\~копія низької\~якості і\~не дає\~можливість достовірно\~прочитати всю\~інформацію по\~встановленим фактам,\~але з\~тексту зрозуміло,\~що теплові\~мережі наявні\~у приміщенні\~Відповідача,\~по-третє,\~акт має\~дату 24.01.2018,\~що не\~надає нам\~актуальної інформації\~щодо поточного\~стану теплової\~мережі та\~не відповідає\~періоду стягнення,\~а саме\~з 01.11.2021\~по 31.01.2023.\~Фото приміщення,\~які надані\~Відповідачем,\~взагалі ніяким\~чином не\~можуть ні\~підтвердити,\~ні спростувати\~факт споживання\~теплової енергії,\~тому їх\~взагалі не\~можна вважати\~належним доказом. Стосовно вузла\~комерційного обліку.\~Відповідач посилається\~на те,\~що позивачем\~не надано\~документального обґрунтування\~стосовно встановлення\~вузла комерційного\~обліку теплової\~енергії. Для підтвердженням\~зазначених доказів,\~для повного\~та всебічного\~розгляду справи,\~додатково надають інформацію,\~що в\~будинку за\~адресою [ADDRESS] встановлено два\~прилада обліку теплової енергії: 1)\~SKS-3K.\~заводський номер\~0053891\~повірений від\~03.09.2020;\~2)\~SKS-3K.\~заводський номер\~0053893\~повірений від\~31.\~08.2020.\~Всі ці\~дані є\~у відкритому\~доступі на\~інтернет-сайті\~Концерну «МТМ». Але відповідач\~не скористався\~свої правом\~наданим чинним\~законодавством не\~ознайомився з\~відкритою інформацією\~та не\~відстежував покази\~вузлів комерційного\~обліку.\~Зазначають,\~що в\~силу виконання\~приписів ст.\~13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» у\~разі укладення\~публічних договорів\~приєднання про\~надання комунальних\~послуг виконавці комунальних послуг\~розміщують вимоги\~до якості\~відповідних послуг\~згідно із\~законодавством та\~іншу необхідну інформацію\~для кожного\~багатоквартирного будинку\~окремо на\~офіційному веб-сайті\~органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. Позивачем було розміщено на власному сайті інформацію по кожному будинку відносно: температурного графіку, опалювальну площу будинку, теплове навантаження на будинок, тиск теплоносія, дані щодо індивідуального теплового пункту; інформацію щодо приладів обліку, режим доступу до сайту з інформацією по\~будинку:\~http://contracts.teploseti.zp.ua/building\~information/5/2494\~(скріншот\~з сайту\~додається). В рахунках зафіксовано кінцеві та поточні покази комерційного приладу обліку по кожному місяцю. Дані покази приладу обліку підтверджують факт надання та обсяг наданої послуги. В той же час, позивачем були сформовані та надані суду та сторонам по справі рахунки за надані послуги (листопад 2021 - січень 2023 pp.), згідно яких зафіксовано кінцеві та поточні покази комерційного приладу обліку по кожному місяцю. Дані покази приладу обліку підтверджують факт надання та обсяг наданої послуги. Також, надав інформацію щодо нарахувань, розрахованих на підставі Методики 2018 року. Представником відповідача 06.11.2023 надано\~відповідь на письмові пояснення, в яких зазначено наступне. Так, вказує, що письмові пояснення на Відзив на позовну заяву Концерна «Міські теплові мережі» судом до розгляду не повинні прийматися. Для правильного вирішення спору в даному випадку позивач має довести не тільки факт надання послуги, а й підтвердити обсяг наданої послуги у спірний період на заявлену у позові суму. Так, нежитлове приміщення відповідача (вбудоване) знаходиться в житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Як зазначено у позові, житловий будинок [ADDRESS] комерційним засобом обліку. Відтак, згідно п.11 типового договору, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг наданої послуги здійснюється за даними комерційного засобу обліку,але відповідного акта приймання в експлуатацію приладу комерційного обліку теплової енергії матеріали справи не містять. При цьому також позивачем не доведено належними і допустимими доказами помісячного обсягу теплоносія, поданого на вказаний житловий будинок, зокрема і відповідачу. Звідси не підтверджені первинними документами (актами зняття показань лічильника, актами наданих послуг) дані, наведені у щомісячних рахунках, які виставлені відповідачу. Слід зазначити, що акт зняття показань із загальнобудинкового лічильника на початку опалювального сезону до матеріалів справи не доданий. Перший раз показання лічильника зустрічаються в рахунку лише за листопад 2021 року - 860,95. До цього в рахунках відсутні показання загальнобудинкового лічильника, що унеможливлює здійснення перевірки розрахунків позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від його представника про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2023 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Кнцерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо. (п. 2.2 Статуту) Відповідачу [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.02.2023. Відповідач є споживачем теплової енергії, що постачається концерном «Міські теплові мережі». За місцем надання послуг відкритий особовий рахунок [NUMBER] на ім?я [PERSON] . Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 по січень 2023 р. на загальну суму 24646,16 грн. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. 02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) та на власному офіційному веб-сайті (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/) індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин. Крім того, ч. 6 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними. Таким чином, в силу вимог вище наведених норм Закону з 01.11.2021 Концерном «Міські теплові мережі» з [PERSON] укладено типовий індивідуальний договір № 75201041 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою:\~ [ADDRESS] \~(далі за текстом Договір). 01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг». Згідно з цим Законом внесено низку змін до Законів України що регулюють житлово-комунальні відносини, в тому числі і до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону. Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Постановами Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 та № 1023 від 08.09.2021 внесено зміни до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових форм договорів, відповідно до яких згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги» договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності зазначених постанов. Отже, типовий індивідуальний договір № 75201041 між Концерном «МТМ» та [PERSON] є укладеним з 01.11.2021 через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання, (02.10.2021). Отже, умови вказаного договору підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Так, пунктом 4 Типового індивідуального договору № 75203071 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Згідно з п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до п. 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика). Вказана Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг. Встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується рахунками, що додані до позовної заяви, відповідно обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку. Будинок по [ADDRESS] оснащено розподільчим приладом обліку теплової енергії, а саме: теплолічильниками SKS-3К, заводський номер 0053891 та SKS-3К, заводський номер 0053893. Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. На підставі вказаного суд вважає, що відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення. Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалювальне приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Станом на час розгляду справи чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019. Суд, враховуючи знаходження належного відповідачу приміщення в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, вважає, що вказане приміщення є опалювальним. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходиться приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2023 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі. Згідно пункту 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (далі Правила), розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 цих Правил визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п., п 5, 11, 32, 34, 38 Типового індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. У п. 32 Типового договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. За умовами п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно з пп. 3 п. 41 Типового договору, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. Матеріалами справи підтверджується, що в період з 01 листопада 2021 року по 31 січня 2023 року позивач надав відповідачу послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 24646,16 грн. Позивачем були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату спожитої послуги з постачання теплової енергії № 75201041 за листопад 2021 року на суму 2783,22 грн., за грудень 2021 року на суму 2435,29 грн., за січень 2022 року на суму 4208,24 грн., за лютий 2022 року на суму 1349,05 грн., за березень 2022 року на суму 3942,50 грн., за квітень 2022 року на суму 261,28 грн., за травень 2022 року на суму 270,66 грн., за червень 2022 року на суму 270,66 грн.; за липень 2022-270,66 грн., за серпень 2022 року на суму 270,66 грн.; за вересень 2022 року на суму 270,66 грн.; за жовтень 2022 року на суму 276,66 грн.; за листопад 2022 року на суму 1583,04 грн.; за грудень 2022 року на суму 3085,85 грн.; за січень 2023 року на суму 3370,93 грн; Для здійснення перевірки нарахувань позивачем надано всі необхідні дані, що містяться в рахунку, а саме покази приладу обліку, площу опалювальних приміщень у будинку, площу приміщення відповідача, тарифи, що діяли в розрахунковому періоді. Наведеним вище спростовуються доводи відповідача щодо того, що позивачем не доведено факту надання послуг за спірний період, їх обсягу, вартості, а також настання у відповідача строку виконання грошових зобов`язань з оплати таких послуг. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки відповідачем оплата за надані послуги з постачання теплової енергії за спірний період у передбачені строки та в повному обсязі не здійснена. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Outcome: approved