Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

12 січня 2024 року судом було ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволені позову [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС», Державного реєстратора Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області Смаліуса Віталія Володимировича про визнання незаконним та скасування державної реєстрації права приватної власності. 16.01.2024 від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій вона просила стягнути із позивача на користь відповідача 13 500 грн. витрат на правничу допомогу. Питання про ухвалення додаткового рішення було вирішено без виклику учасників процесу. Згідно із п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, представником ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» до суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування розміру понесених стороною судових витрат, до якої долучено: копії договору про надання правової допомоги №15/05 від 15 травня 2020 року, додаткової угоди №1 від 14 липня 2023 року, звіту №01/24 від 15 січня 2024 року до договору, у якому перераховано надані адвокатом послуги та час їх виконання, із зазначенням сукупної їх вартості у розмірі 13 500 грн.; акт прийому-передачі послуг №01/24 від 15 січня 2024 року до договору про надання правничої допомоги №15/05 від 15 травня 2020 року; рахунок-фактура від 15 січня 2024 року до договору про надання правової допомоги №15/05 від 15 травня 2020 року, в якій вказана сума до сплати у розмірі 13 500 грн. Пунктом 4.3. договору про надання правової допомоги №15/05 від 15 травня 2020 року передбачено, що сторони узгодили, що при виконанні умов цього Договору Виконавцем застосовується погодинна оплата праці кожного працівника/адвоката АО «ОГОРОДНИК, ОСТАПЕНКО І МЕЛАДЗЕ», яка дорівнює: 1 година - 1 000,00 грн., за виключення дій, визначених п.п. 4.4. цього Договору, до яких сторонами визначено інший розмір оплати. У звіті №01/24 до договору про надання правової допомоги №15/05 від 15 травня 2020 року перелічено опис виконаних робіт/надання послуг в межах цивільної справи №398/3052/23 в суді першої інстанції: складання та подання клопотання про відкладення розгляду цивільної справи та про участь у судових засіданнях по справі в режимі відео конференції - 0,5 год., складання та подання відзиву на позовну заяву по справі - 8 год., складання та подання письмових пояснень в межах цивільної справи, а також клопотання про приєднання матеріалів до справи - 2 год., участь у судовому засідання по справі - фіксована оплата 2 000 грн. (згідно п. 4.4. Договору), складання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення по справі про відшкодування розміру понесених стороною судових втрат - 1 год. Всього витрачено часу: 11,5 год. + судове засідання по справі за фіксованою оплатою. Всього до сплати 13 500 грн. Однак, суд вважає, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу є значно завищеним. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial