Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

15.12.2023 року до Комунарського районного суду м.\~Запоріжжя надійшла позовна заява КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ\~ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 36\~063,20 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», діючи на підставі статуту та чинного законодавства України, надав послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідачу, який мешкає у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідач свої зобов`язання із своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконав, внаслідок чого, за останнім утворилась заборгованість в сумі 36\~063,20 грн. за період з\~01.08.2016 року по 20.06.2023 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 15.12.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 05.02.2024 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій він зазначає, що позов визнає, однак у зв`язку з тяжким матеріальним станом, просить суд розстрочити виконання рішення на 12 місяців. 05.02.2024 року у судове засідання представник КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ\~ТЕПЛОВІ\~МЕРЕЖІ» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що дійсно він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак власником вказаної квартири є його донька. Позов визнав, але у зв`язку з тим, що він є пенсіонером та не зможе одразу сплатити усю суму заборгованості, просив про розстрочку виконання рішення на 12 місяців. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», виходячи з такого. \~ \~ \~ \~ КОНЦЕРН «МІСЬКІ\~ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» діє на підставі статуту, в до якого основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій, її збут та інше. З матеріалів справи вбачається, що КОНЦЕРНОМ «МТМ» (виконавцем) за період з 01.08.2016 року по 20.06.2023 року надано послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 89095,93 грн., споживачем у вказаний період було сплачено 52623,82 грн. З урахуванням переплати в розмірі 408,91 грн (станом на 01.08.2016 року), заборгованість за надані послуги за період з 01.08.2016\~року по\~20.06.2023року складає 36\~063,20 грн. Як вбачається з відповіді Єдиного державного демографічного реєстру №364281 від 14.12.2023 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно даних довідки КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ\~ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» щодо заборгованості за надані послуги від 06.12.2023 року отримувачем послуг за вказаною адресою є відповідач, з особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно вимог ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з … постачання теплової енергії, постачання гарячої води … Згідно ч.2 ст.6 вказаного Закону виконавцями комунальних послуг є: 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Частинами 1,3 статті 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно п.1 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії, та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. Відповідно до вказаних Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. 02.10.2021 року на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Згідно п.32 Правил плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Пунктами п.35-37 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до розрахунку КОНЦЕРНУ «МТМ», заборгованість за надані послуги за період з 01.08.2016\~року по\~20.06.2023року складає 36\~063,20 грн. Доказів на спростування факту наявності заборгованості чи її розміру станом на час розгляду справи відповідачем не надано. Оскільки відповідач оплату наданих послуг не довів, будь-яких претензій щодо надання послуг позивачу не пред`явив, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 36\~063,20 грн. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~\~ Розглянувши заяву відповідача [PERSON] в частині розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців, суд дійшов до висновку про її часткове задоволення, виходячи з такого. Статтею 435 ЦПК України\~визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч. 1). Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3). Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4). Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5). З урахування того, що [PERSON] на цей час має тяжке матеріальне становище, суд дійшов до висновку про можливість задоволення її заяви, а саме: розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості у розмірі 36\~063,20 грн. строком на 10 місяців з дня ухвалення цього рішення суду, тобто по 05.12.2024 року шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 3\~606,32 грн. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2\~684 грн. Згідно ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Отже, позивач, враховуючи що він подав позов в електронній формі, мав би сплатити 2147, 20 грн. КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» було сплачено судовий збір у розмірі 2 481 грн. Представник позивача у позові просив суд стягнути судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. з відповідача, а судовий збір у розмірі 333,80 грн. повернути КОНЦЕРНУ «МТМ» як надмірно сплачені кошти. Згідно п.1 ч.1\~ст.7 ЗУ «Про судовий збір»\~сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Таким чином, враховуючи надмірно сплачений судовий збір та відповідну заяву про його повернення від представника позивача, вважаю за необхідне повернути КОНЦЕРНУ «МТМ» судовий збір у сумі 333,80 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 2147,20 грн. судом покладається на відповідача.

Outcome: approved