Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (01133 м. Київ, бул. Лесі Українки, 26), Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133 м. Київ, вул. Щорса, 36Б) за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Ткачук Марини Владиленівни (21001 м. Вінниця, вул. Замостянська, 37 оф. 18) про визнання договору іпотеки припиненим та припинення обтяження нерухомого майна. Мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] у сина позивача [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження сері [NUMBER] . З метою реєстрації місця проживання новонародженої дитини син позивача у липні 2021 року звернувся до прозорого офісу Вінницької міської ради де йому повідомили, що реєстрація місця проживання дитини неможливо здійснити, оскільки на квартиру в якій планувалось здійснити реєстрацію місця проживання дитини накладено обтяження за реєстраційним № 2158567 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В. на підставі іпотечного договору № 3361 від 06.07.2005 року, який було укладено між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк». Предметом договору є надання кредиту на споживчі цілі у сумі 4000,00 доларів США терміном кредитування 36 місяців з кінцевою датою повернення кредиту 05.07.2008 року. Предметом іпотечного договору є двохкімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,0 кв.м. На підставі укладеного іпотечного договору до реєстру заборон під № 28 було внесено відповідний запис про заборону відчуження зазначеної у договорі квартири. Зобов`язання за кредитним договором, на підставі якого було укладено іпотечний договір позивач виконував своєчасно, щомісячно здійснював оплату кредиту та відсотків за користування кредитом і скориставшись правом наданим п.4.42 договору здійснив дострокове погашення кредиту 01.04.2008 року, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до інформації,оприлюдненої на офіційному сайті ТОВ «Укрпромбанк» постановою НБУ від 21.01.2010 року №19 було відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема за вищевказаним кредитним та іпотечним договорами. Приблизно в липні 2021 року [PERSON] отримав відповідь від АТ «Дельта Банк» за № 05-3422753 від 20.05.2021 року відповідно до якої інформація про заборгованість та іпотечний договір у них відсутня. Просив суд, припинити іпотеку, реєстраційний номер обтяження №2158567, підстава обтяження іпотечний договір 3361 від 06.07.2005 року, який посвідчений 06.07.2005 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., іпотеко держатель: ТОВ «Укрпромбанк». Припинити обтяження у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна реєстраційний номер обтяження № 2158567, підстава обтяження іпотечний договір 3361 від 06.07.2005 року, який посвідчений 06.07.2005 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., об`єкт обтяження: квартира, адреса [ADDRESS] , загальною площею 49,0 кв.м., власник [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд, їх задовольнити, не заперечував, щодо заочного розгляду справи. Представники відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялась вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. 06.07.2005\~року між\~ТОВ \~«Укрпромбанк» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~330/КФО-05. Предметом договору є надання кредиту на споживчі цілі у сумі 4000,00 доларів США терміном кредитування 36 місяців з кінцевою датою повернення кредиту 05.07.2008 року (а.с.7-11). 06.07.2005 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір. Предметом іпотечного договору є двохкімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,0 кв.м. На підставі укладеного іпотечного договору до реєстру заборон під № 28 було внесено відповідний запис про заборону відчуження зазначеної у договорі квартири (а.с.12-16). Відповідно до інформації,оприлюдненої на офіційному сайті ТОВ «Укрпромбанк» постановою НБУ від 21.01.2010 року №19 було відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема за вищевказаним кредитним та іпотечним договорами. Зобов`язання за кредитним договором, на підставі якого було укладено іпотечний договір позивач виконував своєчасно, щомісячно здійснював оплату кредиту та відсотків за користування кредитом і скориставшись правом наданим п.4.42 договору здійснив дострокове погашення кредиту 01.04.2008 року, що підтверджується платіжним дорученням(а.с.23-60). [PERSON] отримав відповідь від АТ «Дельта Банк» за № 05-3422753 від 20.05.2021 року відповідно до якої інформація про заборгованість та іпотечний договір у них відсутня (а.с.61). За положеннями ч. 1 ст. 559, ч. 1 ст. 593 ЦК України, припинення права іпотеки у разі належного виконання основного зобов`язання, презюмується. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст. 526 ЦК України визначено, що загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших акті в цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч. 2ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України, зобов`язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться (Вищевикладена правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 08.02.2017 року у цивільній справі № 6-2560цс16). Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України, грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. За положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 572, ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначені ст. 17 Закону країни «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Положення приведеної норми цілком узгоджуються з приписами п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України. Таким чином, іпотека як забезпечувальне зобов`язання, що має похідний характер від основного зобов`язання, зокрема, припиняється у разі припинення виконанням зобов`язання, виконання якого забезпечене іпотекою. Крім того, законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання, що також викладено в Постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №203/6007/16-ц. Відповідно до п.п. 5.1. п. 5 Наказу Міністерства юстиції України» від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідачів суду не надано жодного належного та допустимого доказу який би спростував доводи викладені позивачем. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи встановленні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені й обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved