Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З 21 вересня 2023 року вона не проживає з чоловіком, подружні стосунки припинені. Дитина проживає з нею, відповідач не надає жодних коштів на її утримання, хоча йому достовірно відомо, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною в зв`язку з чим не може працювати. Відповідач працює, однак добровільно надавати допомогу на її утримання відмовляється, в зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. Відповідач у визначений строк відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками рекомендованим листом, які повернулися до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідно до положень ст.ст.280-283 ЦПК України, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно довідки №96 від 10.10.2023р. виданої ТзОВ «Ріксос -Прикарпаття» [PERSON] працює барменом у ТзОВ «Ріксос -Прикарпаття», з 14.10.2021 року по 16.08.2024 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку (а.с.8). Відповідно до наданих суду Довідок про реєстрацію місця проживання, малолітня [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). З довідки Форми ОК-7 виданої на ім`я [PERSON] вбачається, що остання не працює. Відповідно до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг житло. Згідно із ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно із ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 статті 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст.84,91 СК України, враховуючи те, що сторони по справі мають спільну дитину, яка проживає з матір`ю та не досягла трирічного віку, приймаючи до уваги те, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в зв`язку з чим не може працювати, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved