Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] про розірвання договору та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначено, що 06 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 304 діяла [PERSON] укладено змішаний цивільно-правовий договір про «передачу майна, квартири у власність». Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяною Михайлівною та зареєстрований в Реєстрі нотаріальних дій за № 691. Зазначає, що відповідно до п. 1.2. договору Сторона-1 в майбутньому зобов`язується передати у власність Сторони-2 будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, Сторона-2 зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно квартиру, що заходиться в [ADDRESS] (далі - «Об`єкт будівництва») та оплатити гарантійний внесок, що не перевищує загальну вартість вказаної квартири в порядку та на умовах визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.3. Договору передбачено, що предметом вказаного Договору є квартира, право власності на яку набувається позивачем після здачі об`єкта в експлуатацію та за умови Стороною-2 гарантійного внеску, що не перевищує вартості вказаної квартири та оформляється Стороною-2 відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності). Пунктом 2.3. Договору визначено, що строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію IV квартал 2016 року, тобто в період з жовтня місяця по грудень місяць 2016 року. Також даним пунктом визначено, що Сторона-1 має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців (тобто за умови зміни такого строку у випадку його продовження на січень, лютий та березень місяць 2017 року) і це не буде вважатися порушенням умов цього договору. Пунктом 3.1. Договору визначено що загальна сума (вартість) квартири, що є предметом даного договору, на день укладання цього договору складає 328 000 (триста двадцять вісім тисяч) гривень в т.ч. ПДВ. Згідно пункту 3.3. договору визначено що кошти, визначені у п. 3.1. Договору, Позивач (Сторона-2 договору) зобов`язана внести як гарантійний внесок, на поточний рахунок відповідача або у готівковій формі шляхом передачі грошових коштів з обов`язковим підписанням актів приймання- передачі грошових коштів у наступному порядку: сума гарантійного 200\~000 (двісті тисяч) гривень внесено позивачем до підписання цього Договору (пп. 3.3.1. п. 3.3. Договору), про що складено відповідні акти та зазначено у даному договорі. Позивач, у відповідності до Акту прийому- передачі коштів на виконання в майбутньому умов договору щодо придбання останньою в будинку за адресою: [ADDRESS] , 2-М квартири [ADDRESS] передала Відповідачу кошти в сумі 50\~000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Акт прийому-передачі коштів на виконання в майбутньому умов договору щодо придбання останньою в будинку за адресою: [ADDRESS] , засвідчує той факт, що Позивач (Сторона-2) 06.10.2015 м. Ірпінь передала Відповідачу кошти в сумі 150\~000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень. Таким чином Позивачем, до підписання Договору, до 06.10.2015, виконано умови Договору, передбачені пп. 3.3.1. п. 3.3. Договору та сплачено у готівковій формі визначену суму гарантійного внеску у розмірі 200\~000 (двісті тисяч) гривень. Сума гарантійного внеску 128\~000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень відповідно до умов договору повинна бути сплачена Позивачем до 15.11.2015 року (включно) (пп. 3.3.2 п. 3.3. Договору), що було фактично здійснено Позивачем 07.11.2015 року та про що складено відповідний акт «приймання передачі коштів» від 07.11.2015 року з Відповідачем. Стверджує, що Позивач (Сторона-2), на виконання вимог Договору пп. 3.3.2. п. З.З., 07.11.2015 в м. Ірпінь передала Відповідачу (Сторона-1) кошти в сумі 128\~000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень. Позивач стверджує, що станом на 07.11.2015, у повній мірі виконала покладене на неї пп. 5.5.1. п. 5.5. Договору зобов`язання сплатити в повному обсязі гарантійний внесок за квартиру згідно з розділом 3 цього Договору, однак, станом на 17.06.2021 Відповідачем з грубим порушенням строків - не виконано та порушено умови спірного договору про «передачу майна, квартири у власність» укладеного між Позивачем та Відповідачем, крім того, об`єкт будівництва в експлуатацію не здано. Додає, що згідно даних з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] накладено арешт (номер запису про обтяження 34338639 від 27.11.2019). У зв`язку із викладеним просить: визнати Договір від 06.10.2015, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяною Михайлівною та зареєстрований в Реєстрі нотаріальних дій за № 691 розірваним; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачену суму гарантійних коштів у розмірі 328\~000 (триста двадцять вісім тисяч) гривень за договором від 06.10.2015, посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяною Михайлівною та зареєстрований в Реєстрі нотаріальних дій за № 691, а також 32\~800 (тридцять дві тисячі вісімсот) гривень компенсації, що становить 10% від суми фактично внесених коштів (гарантійного внеску) за п. 3.3.1 та п. 3.3.2. Договору. В судове засідання позивач не з`явився. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася згідно чинного законодавства, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 06 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16 червня 2015 року та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 304 діяла [PERSON] укладено змішаний цивільно-правовий Договір про передачу майна, квартири у власність. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяною Михайлівною та зареєстрований в Реєстрі нотаріальних дій за № 691. Згідно п. 3.1. Договору визначено що загальна сума (вартість) квартири, що є предметом даного договору, на день укладання цього договору складає 328\~000 (триста двадцять вісім тисяч) гривень в т.ч. ПДВ. Згідно п. 3.3.1. Договору сума гарантійного внеску 200\~000 (двісті тисяч) гривень сплачена позивачем до підписання цього договору. Згідно п. 3.3.2. Договору сума гарантійного внеску 128\~000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень повинна бути сплачена позивачем до 15 листопада 2015 року (включно). Згідно п.3.3.4. Договору після передачі права власності на квартири відповідачем позивачу, гарантійний внесок зараховується як оплата за квартиру. Згідно п.2.3. Договору орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію IV квартал 2016 року. [PERSON] у відповідності до Акту прийому- передачі коштів на виконання в майбутньому умов Договору щодо придбання останньою в будинку за адресою: [ADDRESS] , 05 жовтня 2015 року передала [PERSON] кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Даний Акт скріплений підписами обох сторін. Відповідно до копії Акту прийому- передачі коштів на виконання в майбутньому умов Договору щодо придбання останньою в будинку за адресою: [ADDRESS] , 06 жовтня 2015 року [PERSON] передала [PERSON] кошти в сумі 150\~000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень. Даний Акт скріплений підписами обох сторін. Згідно із копією Акту прийому- передачі коштів на виконання в майбутньому умов Договору щодо придбання останньою в будинку за адресою: [ADDRESS] , 07 листопада 2015 року [PERSON] передала [PERSON] кошти в сумі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень. Даний Акт скріплений підписами обох сторін. Таким чином, Акти прийому-передачі коштів на виконання в майбутньому умов договору щодо придбання [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] , засвідчують той факт, що [PERSON] передала [PERSON] кошти в сумі 328\~000 (триста двадцять вісім тисяч) гривень. Таким чином [PERSON] виконано умови Договору, передбачені п.п. 3.3.1. п. 3.3.2 Договору та сплачено у готівковій формі визначену суму гарантійного внеску. Відповідно до п. 4.3. спірного Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань однією із його сторін, даний Договір може бути розірваний його сторонами. Одностороння відмова від виконання спірного договору не допускається, за винятком випадків, передбачених цим договором та чинним законодавством України. Відповідно до п. 4.5. договору у випадку розірвання цього Договору з ініціативи [PERSON] , [PERSON] повертає [PERSON] протягом тримісячного терміну всі фактично отримані від неї кошти. Згідно із п. 4.7 Договору, у разі невиконання Стороною 1 п. 2.3 даного Договору, Сторона 1 повертає Стороні 2 у тримісячний термін суму гарантійного внеску з урахуванням компенсації у розмірі 10% від суми фактично внесених коштів відповідно до п. 3.3.1 та 3.3.2. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі- продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно із ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені ст. 611 ЦК України, до яких, зокрема, відносяться розірвання договору, відшкодування збитків, стягнення неустойки. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні питання щодо розірвання договору з підстави, передбаченої договором, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №927/877/17. З аналізу змісту статті 651 Цивільного кодексу України вбачається, що йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, ідеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування значеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 17.04.2019 у справі № 910/6381 /18, від 14.08.2019 у справі №910/8819/18. Разом з тим згідно із ч. 4, 5 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що виконане за договором до його зміни чи розірвання поверненню не підлягає, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Порушення відповідачем умов договору від 06 жовтня 2015 року своїх зобов`язань за договором. У даному випадку суд вважає наявним істотне порушення договору від 06 жовтня 2015 року, укладеного між сторонами, оскільки таке порушення призвело до неможливості досягнути ті цілі, задля досягнення яких укладався цей договір. Тому суд задовольняє вимоги позивача в частині розірвання договору від 06 жовтня 2015 року укладеного між [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності діяла [PERSON] , та [PERSON] . У відповідності до ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотними порушеннями договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Як зазначав Верховний Суд України у своїй постанові від 22.01.2013 по справі №3-72гс12, за змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Загальне поняття «збитки» складається із двох складових. По-перше, це так звана «реальна шкода», під якою розуміється дві групи витрат: 1) витрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку мова йдеться про ті фактичні витрати, які вже зроблені особою. Це може вартість знищеної речі, інші реальні втрати, які зазнала особа у зв`язку із знищенням речі (наприклад, вартість втраченого ремонту внаслідок знищення шарового крану стояку водопостачання в квартирі та затоплення квартири) тощо; 2) витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тут мається до уваги перш за все вартість ремонту речі, причому як такого, який особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами, так і такого, який особа ще має зробити. В останньому випадку його вартість має підтверджуватися відповідними розрахунками, кошторисами тощо. Також під дане визначення підпадають ті грошові штрафні санкції, які потерпілий сплатив або має сплатити у зв`язку із невиконання ним зобов`язання перед третьою особою, якщо таке невиконання є наслідком порушення його цивільного права. Крім того, поняття «збитки» включає в себе так звану упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права (наприклад, особа домовилася про надання грошей в позику під проценти, але не надала гроші в позику, оскільки боржник з нею не розрахувався. Саме сума запланованих, але недотриманих процентів в даному випадку буде складати упущену вигоду). Відповідно до п. 4.7. договору, у разі невиконання Стороною 1 п. 2.3 даного Договору, Сторона 1 повертає Стороні 2 у тримісячний термін суму гарантійного внеску з урахуванням компенсації розмірі 10% від суми фактично внесених коштів відповідно до п. 3.3.1 та 3.3.2. Так, позивач, сплативши у повному обсязі визначений у договорі гарантійний внесок в сумі 328\~000 (триста двадцять вісім) гривень, у дійсності не отримала те, на що розраховувала при укладенні договору, а саме - право на отримання права власності на об`єкт нерухомості. У зв`язку з чим суд вважає, позивачу було спричинено збитки, які підлягають відшкодуванню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позивачу було заподіяно збитків коштів в розмірі 32\~800 (тридцять дві тисячі вісімсот) гривень, від суми яка була сплачена як гарантійний внесок згідно вимог договору від 06 жовтня 2015 року. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 3\~608 (три тисячі шістсот вісім) гривень за подання позовної заяви. На підставі ст. ст. 4, 11, 12, 76-81, 141, 247, 263-268, 282-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved