Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

17.07.2023 р. позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулися в суд з позовом до [PERSON] , та просили стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором б/н від 17.06.2010 року в розмірі 43402,30 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. В обґрунтування вказує, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 17.06.2010 року та відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 3500,00 грн. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. 18.06.2010 р. відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та підтвердив що «з фінансовими умовами надання Кредитки і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредиту в повному обсязі. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у розрахунку заборгованості, таким чином, у порушення умов Договору, а також відповідно до ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 31.03.2023 року становить 47\~802,33 грн., але кридитодавець просить стягнути від боржника частину суми заборгованості за кредитом, що становить 43402,30 грн. Крім того Банк просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2684,00 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи позивач повідомлений, надав заяву про розгляд за відсутності представника банку, заявлені позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач \~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з п.4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2023 р.\~прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~30.01.2024 р.\~постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 17.06.2010\~р.\~між ПАТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»,\~правонаступником якого\~є АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»,\~та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Кредитний договір\~укладено шляхом\~підписання [PERSON] . Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої останній погодився, що вказана Заява разом Умовами і Правилами надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с.15-16). [PERSON] зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 31.03.2023 року, утворилась заборгованість, яка згідно наданого банком розрахунку становить 43\~402,30 грн. та складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3499,65 грн.; заборгованості за відсотками користування кредиту в сумі 39867,65 грн. та 35,00 грн. заборгованість за пенею та комісією (а.с.6-8). Згідно наданих\~позивачем доказів,\~ [PERSON] отримав банківську картку № [NUMBER] , дата відкриття 11.06.2010, термін дії 06/14 року; № [NUMBER] дата відкриття 01.04.2011, термін дії 12/14 року (довідка - а.с. 14). В довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку міститься інформація щодо встановлення та зміну розміру кредитного ліміту відповідно до умов Договору (а.с.13). В матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку відповідача за період з 11.06.2010 року по 24.04.2023 року, з якої вбачаються операції за картками, зокрема, зняття готівкових коштів, поповнення карткового рахунку та інше (а.с.9-12). За приписами п.п. 3, 6\~ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно зі\~ст. 41 Закону України "Про Національний банк України"\~та ч. ч. 1, 2\~ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254\~визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Суд звертає увагу, що укладений між сторонами кредитний договір від 17.06.2010 року у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав суду витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку та розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.06.2010 року, який станом на 31.03.2023 р. становить у загальній сумі 47\~802,33 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3499,65 грн.; заборгованості за відсотками користування кредиту в сумі 39867,65 грн.; 4435,03 грн. нарахована пеня (а.с.6-8). Однак, вказані документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості у визначеній позивачем сумі. Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, не підписаний відповідачем. Заява позичальника про виявлення бажання оформити на своє ім`я кредитку Універсальна не має строку повернення кредиту (користування ним), а містить лише його анкетні дані та контактну інформацію. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у підписаній відповідачем заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року, прийнятій у справі № 342/180/17-ц (провадження №14-131цс19), за результатами перегляду в касаційному порядку рішень судів першої та апеляційної інстанції, ухвалених за наслідками розгляду спору у подібних правовідносинах. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ Приватбанк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Більш того, надана позивачем роздруківка із сайту банку не може бути визнана належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Разом з тим, суд вважає, що позовна вимога про стягнення заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором підлягає задоволенню. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17.06.2010 р., наданого Банком, заборгованість позичальника за кредитом становить 3499,65 грн. Така заборгованість відповідачем не спростована, підтверджена розрахунками, наданими позивачем, де відображено рух коштів з використанням кредиту та його погашенням, і відповідає умовам оформлення кредитки, а тому підлягає стягненню. Щодо вимоги про стягнення пені та комісії, суд виходить з наступного. Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивачем станом 31.03.2023 р. нарахована пеня в сумі 4435,03 грн. з якої кредитор вимагає від боржника в частині, що становить 35,00 грн. заборгованості за пенею та комісією. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок пені та комісії, вимоги про їх стягнення задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн. підтверджується платіжним дорученням від 06.06.2023 р. (а.с.57), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат.

Outcome: partial