Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

27 вересня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 15 лютого 1992 року Дніпровською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №5. В обґрунтування позову позивач вказує, що сімейне життя між сторонами не склалося, тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою судді від 05 жовтня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 29 січня 2024 року позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, надіславши раніше до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судові засідання 21 листопада 2023 року та 29 січня 2024 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала. Ухвалою суду від 29 січня 2024 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом установлено, що 15 лютого 1992 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Дніпровською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15 лютого 1992 року серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Як вбачається з позовної заяви на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, та вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення позивач не згоден та вважає за необхідне шлюб розірвати. Зі змісту позову вбачається, що сторони не мають спору щодо сумісного майна подружжя. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073, 60 гривень.

Outcome: approved