Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

11.09.2023 до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю з Києво-Стятошинського районного суду Київської надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, у якій представник позивача за довіреністю [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 16 776,77 грн, судові витрати у розмірі 2 684 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.10.2020 об 11-10 год. поблизу будинку № 22 по пр. Соборному в м. Запоріжжя сталася ДТП за участю автомобіля «Фіат», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Нісан», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . На момент ДТП між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортру «Все включено» за № 309887а9к3 від 28.11.2019, відповідно до якого було застраховано автомобіль «Нісан», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2020 у справі № 752/22292/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхових актів та умов Договору страхування розмір страхового відшкодування склав 115 369,62 грн, які позивачем було сплачено. Таким чином до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Фіат», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна». 01.03.2021 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило на користь позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 85 116,57 грн. За таких обставин сума збитків, які залишилися невідшкодованими позивачеві становить 30 253,05 грн. У зв`язку із зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача 16 776,77 грн. Ухвалою від 29.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву, з будь якими заявами з процесуальних питань до суду не зверталася. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2019 між ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортру «Все включено» за № 309887а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Нісан», д.н.з. [NUMBER] (а. с. 7 - 21). 12.10.2020 об 11-10 год. поблизу будинку № 22 по пр. Соборному в м. Запоріжжя сталася ДТП за участю автомобіля «Фіат», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Нісан», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , що підтверджується відповіддю від Національної поліції України (а. с. 5 - 6). Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва за № 752/22292/20 від 01.12.2020, винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення п. 12.1, 13.1 ПДР України, визнано [PERSON] та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а. с. 4). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 12.10.2020 страхувальник звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а. с. 24). Відповідно до рахунку № [NUMBER] від 13.10.2020 вартість запасних частин, матеріалів та ремонтних робіт автомобіля «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , складає 115 369,62 грн. Відповідно до розрахунків суми страхового відшкодування, страхових актів від 10.11.2020 та21.01.2021, розмір страхового відшкодування склав 115 369,62 грн., яке позивачем було сплачено згідно платіжного доручення № 721357 від 11.11.2020 та № 743552 від 22.01.2021 (а. с. 30, 31, 32, 33, 34, 35). Вказані кошти за ремонт автомобіля були перераховані ТОВ «Кий Авто Груп» відповідно до виставленого рахунку № № х14610 від 13.10.2020 (а. с. 28). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регрессу, у зв`язку з чим, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» позивачеві перераховано 85 116, 57 грн в порядку регресу (а. с. 36). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. За змістом п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування встановлених обставин. З огляду на наведене, враховуючи те, що позивачеві належить право визначення розміру заявлених позовних вимог, позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення з відповідача 16 776,77 грн підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 684,00 грн судового збору.

Outcome: approved