Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 06.11.2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 100000,00 грн. Позивач свою зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах установленого кредитного ліміту, відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, одна своєчасно не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, чим порушив умови договору та законодавство. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 22.05.2023 року має заборгованість 120324,31 грн. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області було прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони повідомлялись про відкриття провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення та довідки про доставку електронних документів. Відповідач відзив на позов не подала, у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст. ст. 280 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідач не надав заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам позивача з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] 06.11.2013 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг 06.04.2021 року, та Паспорт споживчого кредиту від 24.11.2021 року. (а.с.14-29) Згідно виписці за договором № б/н за період 06.11.2013 року по 24.05.2023 року, який відкрито на ім`я [PERSON] , поточний залишок на рахунку на 01.01.2023 року становить -120324,31 грн. (а.с.74-84) Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , 06.11.2013 року їй було встановлено кредитний ліміт у розмірі 500,00 грн. У 2013 році кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн., а потім збільшено до 2000,00 грн. 14.05.2014 року кредитний ліміт був зменшений до 500,00 грн. 30.08.2019 року кредитний ліміт було збільшено до 3000,00 грн. 28.10.2020 року кредитний ліміт збільшено до 8000,00 грн. У 2021 році кредитний ліміт було підвищено до 34000,00 грн. А у 2022 році кредитний ліміт було підвищено до 100000,00 грн., а потім зменшено до 0,00 грн. (а.с.12) Також згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.11.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 22.05.2023 року, вбачається, що утворилась заборгованість у розмірі 120324,31 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту у розмірі 99157,27 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 21167,04 грн. (а.с.9-11зв.) Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, за результатами звернення, 06.11.2013 року було підписано договір надання банківських послуг, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання відкрити картковий рахунок та надати кредитний ліміт відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути витрачену частину кредитного ліміту та сплатити проценти за користування кредитним лімітом у визначеному розмірі. АТ КБ «ПриватБанк» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавав карту та кредитний ліміт в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідачем [PERSON] належним чином не виконані, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором від 06.11.2013 року на загальну суму 120324,31 грн. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявності заборгованості та її розміру суду не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. Відтак, за відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06.11.2013 в сумі 120324,31 грн. є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved