Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавицею [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, до [INFO] , тобто на день смерті. При цьому позивач посилається на те, що його рідний дядько, чоловік спадкодавці - [PERSON] помер [INFO] , і тому він був вимушений переїхати в Одесу до [PERSON] та її доньки [PERSON] . [PERSON] тяжко прийняла втрату батька та почала зловживати спиртними напоями. З часом її стан лише погіршувався та в 2013 року вона стала потребувати певної опіки. Сама ж [PERSON] не мала змоги опікуватися своєю донькою в зв`язку з досить похилим віком, і вже потребувала сторонньої участі у побутових питаннях та певної допомоги. Позивач зазначає, що він був єдиним працездатним чоловіком у родині, тому не міг залишити двох жінок у безпорадному стані. [PERSON] часто приїздив до них, а згодом, оселився у них в зв`язку з погіршенням стану [PERSON] та занепокоєнням за безпеку [PERSON] , так як [PERSON] поводилася доволі агресивно і залишати їх наодинці було небезпечно. Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом і мали спільні права та обов`язки. Після смерті [PERSON] , на при кінці 2014 року, стан [PERSON] погіршився, і [PERSON] вимушений був звернутися до суду з заявою про визнання її недієздатною, а згодом і оформив над нею опіку. Крім того, усі витрати, пов`язані з похованням [PERSON] , доньки [PERSON] позивача також взяв на себе. За весь час до моменту смерті [PERSON] позивач надавав матеріальну і фізичну допомогу, сплачував всі комунальні послуги, забезпечував її продуктами, ліками, у них був спільний бюджет та вони вели спільне господарство. Коли стан здоров`я у [PERSON] погіршився і вона стала лежачою хворою, він знайшов заклад з кваліфікованою медичною допомогою у Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирі, сплачував послуги за догляд, купував необхідні ліки, памперси, продукти харчування, так як, не зважаючи на тяжкий стан, [PERSON] була членом його сім`ї. [INFO] [PERSON] померла, і позивач здійснив усі необхідні витрати у зв`язку з її похованням. В подальшому у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак йому було рекомендовано надати документи, що підтверджують родинні та інші відносини зі спадкодавцем або звернутися до суду із заявою про встановлення відповідних фактів. [PERSON] та його представник - адвокат Єштокіна Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] просили залишити без задоволення. Також позивач у судовому засіданні пояснив, що після смерті доньки [PERSON] , сусідка по тамбуру [PERSON] самовільно зайшла до квартири [PERSON] та змінила замки. Він змушений був подати заяву до правоохоронних органів з цього приводу, а також ставив питання щодо повернення всіх правовстановлюючих документів на квартиру. Представник відповідача за первісним позовом - адвокат Пятигорець В.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Зустрічний позов [PERSON] просив задовольнити, при цьому просив встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавицею [PERSON] з 2008 по 2015 рік, пояснивши у судовому засіданні, що з 1999 року [PERSON] знає сім`ю [PERSON] . Після смерті чоловіка [PERSON] , [PERSON] у 2007 році, остання звернулась до позивачки за зустрічним позовом за допомогою з питання прибирання квартири. [PERSON] запропонувала жінку, яка в подальшому прибирала у квартирі, так як у 2011 році позивачка за зустрічним позовом народила сина, і самостійно допомагати вже з прибиранням не могла. В подальшому вона неодноразово готувала їжу для [PERSON] , допомагала з ліками, особливо у осінньо-зимовий період, коли їй призначали курси прийому ліків. Запрошувала медсестру з 20-ї поліклініки, яка робила необхідні уколи та ставила капельниці. Після смерті доньки [PERSON] , через деякий час з`явився раніше незнайомий чоловік, який назвався родичем [PERSON] - племінником її чоловіка. Як в подальшому стало відомо, то був [PERSON] , який забрав [PERSON] та відвіз у невідомому напрямку. [PERSON] змушена була звернутися до правоохоронних органів з приводу її розшуку. З 2015 року зв`язок з [PERSON] було втрачено. Однак, дізнавшись, що [PERSON] померла, вважає, що з 2008 року по 2015 рік мала з нею спільний побут, тому звернулася до нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину. Листом від 17.04.2019 року № 331/02-14 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ланіної В.І. було запропоновано звернутися до суду про становлення факту родинних або інших відносин. Представник третьої особи Одеської міської ради - Романець Ю.В.О. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] залишила на розсуд суду, у задоволенні зустрічних вимог [PERSON] просила відмовити. При цьому просила звернути увагу на те, що відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Однак, [PERSON] просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю п`ять років не на час відкриття спадщини - [INFO] , а на зовсім іншій час: з 2008 по 2015 рік. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.01.2019. Після смерті відкрилась спадщина, яка складається з двох квартир, які знаходяться за адресами: [ADDRESS] , та [ADDRESS] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2015 року [PERSON] було визнано недієздатною (справа № 2-о/522/49/15). 18.11.2016 Оболонським районним судом м. Києва було задоволено заяву про встановлення опіки та призначено [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] (справа № 756/13195/16-ц). Із матеріалів спадкової справи № 9/2019р., заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що остання заповіт не складала та 12 липня 2019 року від [PERSON] та 10.04.2019 року від [PERSON] у якості спадкоємців, померлої [INFO] [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіної В.І., отримані заяви про прийняття спадщини. Листом від 17.04.2019 року за № 331/02-14 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіної В.І було запропоновано [PERSON] надати документи, що підтверджують родинні стосунки та інші відносини зі спадкодавцем. У разі їх відсутності вона має право звернутися до відповідних органів або суду для встановлення відповідних фактів. Аналогічний лист від 12.07.2019 року за № 614/02-14 отримав і [PERSON] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України). Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з нормами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) достеменно визначено, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно ч.ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для [PERSON] та [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення права на спадкування за законом. Факт того, що [PERSON] дійсно проживав не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до 29.01.2019 рік разом із [PERSON] , як одна сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки, підтверджується матеріалами справи: квитанціями про оплату комунальних послуг, медичними документами [PERSON] , рішеннями суду (справа (справа № 2-о/522/49/15, № 756/13195/16-ц, №520/9458/15-ц), лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті, виданої на ім`я [PERSON] . Судом також приймаються до уваги ті обставини, що [PERSON] мала тяжке захворювання у вигляді судинної деменції, що підтверджується медичними документами. Тобто, остання потребувала стороннього догляду, допомоги, яку отримувала від [PERSON] . Вищевказані обставини підтверджуються також поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитаних у судовому засіданні. Так свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є однокласницею [PERSON] , часто приходила до сім`ї [PERSON] з 1970 року. З родиною [PERSON] вона знайома з 1978 року. Після звільнення [PERSON] а потім і [PERSON] з роботи, матеріальний стан родини погіршився. [PERSON] ,. як найближчий єдиний родич почав, піклуватися про сім`ю [PERSON] і допомагати їм: сплачував комунальні послуги, купував їжу та ліки, надавав кошти. Після смерті [PERSON] у грудні 2014 року стан [PERSON] погіршився і [PERSON] забрав її до себе. В подальшому, їй стало відомо, що [PERSON] було визнано недієздатною, і [PERSON] оформив над нею опіку. [PERSON] вона знає, як сусідку сім`ї [PERSON] . Жодного разу, коли вона приходила до них у гості, у квартирі [PERSON] не бачила. Також свідок пояснила, що вона не втрачала зв`язок з [PERSON] , знала про стан здоров`я [PERSON] , і що у подальшому, коли їй знадобилась стороння кваліфікована спеціалізована допомога, [PERSON] знайшов Свято-Архангело-Михайлівський жіночій монастир з медичним доглядом і сплачував його послуги та догляд, так як [PERSON] було вже лежачою хворою, купував ліки, продукти та продовжував сплачувати комунальні послуги. Також свідок пояснив, що поховання [PERSON] и [PERSON] здійснювалося [PERSON] і за його кошти. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] та [PERSON] , і їх квартири знаходяться в одному тамбурі. [PERSON] бачила часто, спілкувалась з ним, та безпосередньо знає, що [PERSON] опікувався над [PERSON] та [PERSON] . Також їй було відомо, що [PERSON] було хрещеною мамою [PERSON] , та його тіткою. Що до [PERSON] свідок пояснив, що [PERSON] мешкала у квартирі поряд за № 16. Мешкала вона зі своєю родиною чоловіком та дитиною. Жодного разу вона не бачила, що [PERSON] купує продукти, ліки, та приносить до квартири [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою [PERSON] та сім`ї [PERSON] . [PERSON] вона бачила часто, він сплачував комунальні послуги, а якщо збиралися кошти на потреби ОСББ, від також сплачував необхідні суми. При таких обставинах та проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає позов [PERSON] доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо зустрічного позову, суд зазначає наступне. [PERSON] звертаючись до суду з позовом зазначила, що вона є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , оскільки вона проживала з нею однією сім`єю з 2008 року до 2015 року, вони вели спільне господарство, мали спільний побут. Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Днем смерті спадкодавця [PERSON] є [INFO] . На підтвердження факту проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] , [PERSON] надала до суду Акт від 05.01.2015 року, підписаний сусідами, та завірений начальником ЖСК «Вузівський» ділянка № 6. Також судом були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] не змогли, оскільки всі обставини знають лише зі слів [PERSON] , при цьому також зазначили, що [PERSON] проживала з чоловіком та сином в своїй квартирі [ADDRESS] , яка знаходилась в одному тамбурі з квартирою [ADDRESS] в якій проживала [PERSON] . Інших доказів проживання однією сім`єю з померлою надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч.1. ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі N 638/2304/17, провадження N 61-2417сво19). З аналізу ст.ст. 1220, 1264 ЦК України випливає, що спадкоємцем четвертої черги може бути визнана особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до смерті спадкодавця, тобто останні п`ять років його життя, а не будь-які п`ять років з життєвого шляху спадкодавця. При таких обставинах та з огляду на те, що встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для [PERSON] не має юридичного значення, оскільки від цього не залежить виникнення у останньої права на спадкування за законом, суд вважає вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню. При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Outcome: approved