Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

11 грудня 2023 року адвокат Гузєв Ігор Григорович звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] понад 19\~років перебував\~в трудових\~відносинах з\~ПАТ «АрселорМіттал\~Кривий Ріг».\~Зазначає,\~що під\~час виконання\~покладених на\~нього трудових\~обов`язків,\~у вказаний\~період часу,\~підпадав під\~вплив на\~організм шкідливих\~виробничих факторів,\~таких як\~запиленість повітря,\~важка фізична\~праця.\~Зазначені шкідливі\~фактори виробництва\~призвели до\~появи у\~позивача хронічних\~професійних захворювань\~\~хронічне обструктивне\~захворювання легень\~та радикулопатія.Зазначає, що внаслідок вказаного ушкодження здоров`я, позивач 07.12.2023 року вперше пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією, за результатами якого йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65% внаслідок професійних захворювань, з яких 45 % - внаслідок радикулопатії, 20% - внаслідок ХОЗЛ, визначена потреба в забезпеченні медикаментозним лікуванням, виробами медичного призначення. Вказує, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я позивач втратив працездатність, наслідком професійного захворювання являється фізичний біль, необхідність проходження лікування. Вказане ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя позивача, втрата працездатності призвела до відсутності у позивача можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, обмежило можливість Позивача приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 402 600,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. 22 грудня 2023 року представником Відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Тер-Товмасян Ю.Г. було отримано ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2023 року про відкриття провадження, однак, відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. (а.с. 48) Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці виданої на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , останній з 17.09.2002 року прийнятий на роботу до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» в шахтоуправління з підземного видобутку руди дільниці №6 (нарізним кремінчиком підземним), з 18.08.2003 року переведений до дільниці №2 гірником очистки забою (підземним), з 01.08.2007 року переведений на посаду майстра підземної дільниці №2, з 28.04.2011 року переведений на посаду майстра підземної дільниці №2, з 19.10.2017 року переведений на посаду заступника начальника дільниці, з 10.04.2018 року переведений гірником очисного забою (підземним), 29.08.2022 року звільнений за власним бажанням. (а.с. 25-38) Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 07.09.2023 року № 978 позивачу [PERSON] встановлено професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) група А, ЛН першого-другого ст.; радикулопатія попереко-крижова L5, S 1 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів. (а.с. 20-21). Відповідно до п.п. 17, 18, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 29 вересня 2023 року, форми П-4, який затверджений начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці [PERSON] 29.09.2023 року, встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи гірником очисного забою (підземним) шахтоуправління з підземним видобутком руди (на правах шахти) гірничого департаменту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в період з 18.08.2003 по 31.07.2007 та з 10.04.2018 по 29.08.2022 [PERSON] виконував випуск та скреперування гірничої маси, перевіряв технічний стан та проводив обслуговування обладнання, закріпленого устаткування, виявляв та усував несправності, що виникали під час роботи. Під час виконання своїх трудових обов`язків та враховуючи професійний маршрут на підприємстві на [PERSON] діяли шкідливі виробничі фактори такі як пил, важкість праці та шум. Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) визнано пил в повітрі робочої зони, що перебільшував гранично-допустимий рівень та важкість праці. Зокрема, умови праці характеризувались наступним чином: - концентрація пилу переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони складала 6,7 мг/м3 при нормальному значенні 2 мг/м3, - величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль двома руками становило 83 772 кг/с при нормативному значенні до 70 000 кг/с, робоча поза незручна 48% робочої зміни при нормі 25%, кількість нахилів тулуба складало 170 разів за зміну при нормативному значенні 51 100 разів. Враховуючи стаж роботи [PERSON] в шкідливих умовах праці та неодноразову зміну керівництва структурного підрозділу визначити конкретних осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, неможливо. (а.с. 13-18) Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 07 грудня 2023 року серії 12 ААА №129788 [PERSON] , первинно визначено ступінь втрати працездатності на рівні 65 % (45 % радикулопатія, 20 % по ХОЗЛ) з 20 листопада 2023 року безстроково. (а.с. 9-10) Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 07 грудня 2023 року серії 12 ААГ №187356 [PERSON] , первинно встановлено третю групу інвалідності безстроково. (а.с. 11-12) Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача. Таким чином, судом встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням підчас роботи на підприємстві відповідача. Так, у період з 26.12.2001 року по сьогоднішній день позивач тривалий час, а саме 22 роки працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня важкості праці, запиленості повітря робочої зони, шуму. Так, наявність професійного захворювання у Позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами, з яких вбачається що він проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я, а саме: у період з 29.08.2023 року по 11.09.2023 рік в УКР НДІ ПРОММЕД, проходив лікування з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) група А, ЛН першого-другого ст.; радикулопатія попереко-крижова L5, S 1 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів. Як встановлено із медичних документів, Позивач внаслідок професійного захворювання втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. При цьому суд враховує, що моральні страждання Позивача мають постійний характер. Він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, через наявне професійне захворювання. . Відповідно до ч.1ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167\~Цивільного кодексу\~України та статтею 237-1\~Кодексу законів\~про працю\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до статті 153\~КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ч.ч. 1 та 3 ст.13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Статтею 237-1\~КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.237-1\~КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду їй заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд наголошує, що відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже ст.4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди Позивачу. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємстві відповідача в умовах шкідливих факторів, а саме 22 роки, постійний характер страждань позивача, яка переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 260 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивача. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2600,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial