Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся 25.08.2023 року до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь надміру виплаченої державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері у розмірі 4 436,00 грн. та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Позов обґрунтований наступним чином. [PERSON] з серпня 2008 року перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі, як отримувач державної соціальної допомоги на дітей одинокої матері, до складу якої входять доньки: [PERSON] , 2008 року народження , та [PERSON] , 2011 року народження. За цей час відповідачці було призначено допомогу на дітей одинокої матері, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751) згідно з заявою від 13.01.2020 року на період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 (із змінами), відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», було встановлено карантин з 12.03.2020 року на всій території України. Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» (далі - Постанова № 264) було визначено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин) строк виплати державної допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. У зв`язку із вищезазначеним, відповідачці було автоматично призначено допомогу без звернення на період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року в розмірі 4436,00 грн. 07.07.2020 року відповідачка в черговий раз звернулась до управління із заявою про призначення допомоги на дитину одинокої матері. Згідно з рішенням від 31.07.2020 року в призначенні допомоги відмовлено згідно з п. 35- Порядку № 1751, оскільки в складі сім`ї є працездатна особа, у якої відсутній дохід, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду за який враховується дохід. Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, та повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Згідно з вищевикладеним, [PERSON] були надміру нараховані кошти державної допомоги на дітей одинокої матері за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року в розмірі 4436,00 грн., які вона зобов`язана була повернути на рахунок Департаменту. 22.09.2020 року відповідачка знов звернулась до управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, яка була призначена на період з 01.09.2020 року по 28.02.2021 року, проте дозволу на здійснення утримання надміру отриманих коштів в розмірі 4436,00 грн. не надала. Інших допомог, з яких би була можливість стягнути надміру отримані кошти, на даний час відповідачка не отримує. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги, такі кошти стягуються у судовому порядку. Спеціалістами управління було надіслано [PERSON] лист від 22.10.2020 року № 15-15-2/11687 про необхідність повернення надміру виплачених коштів. Також листом від 17.12.2020 року № 03-Я-3357/Зугл відповідачці було надано роз`яснення з зазначених вище питань. Станом на дату подання позовної заяви сума надмірно виплачених коштів у розмірі 4436,00 гривень Департаменту не повернута, тому позивач змушений був звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 30.08.2023 року провадження по справі відкрито в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 28.09.2023 року витребувано від АТ «Банк Восток» інформацію про рух коштів на рахунку , відкритому [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) за період з 2020 - 2021 роки. 10.01.2024 року на адресу суду від позивача надійшли додаткові матеріали, а саме відомість про нарахування державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері [PERSON] (а.с.58-61). Суд вбачає, що станом на 06.02.2024 року про існування даного спору відповідачка була сповіщена належним чином, обізнана про існування справи, оскільки один раз була присутня в судовому засіданні та отримала поштою позовну заяву з додатками, проте відзиву на позов не подала до суду та не з`явилась з невідомих причин. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 06.02.2024 року. Дослідивши матеріали справи, докази , надані на підтвердження позовних вимог , суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] з серпня 2008 року перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі, як отримувач державної соціальної допомоги на дітей одинокої матері до складу якої входять доньки: [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження. За заявою [PERSON] від 13.01.2020 року на період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року (а.с.10-11), їй було призначено допомогу на дітей одинокої матері, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751. Відповідачу було автоматично призначено допомогу без звернення на період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року в розмірі 4436,00 грн, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 (із змінами), відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», було встановлено карантин з 12.03.2020 року на всій території України. Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» (далі - Постанова № 264) було визначено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої карантином строк виплати державної допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. 07.07.2020 року та 22.09.2020 року [PERSON] звернулась до управління із заявою про призначення допомоги на дитину одинокої матері (а.с.18-19,24-25). Спеціалістами управління було надіслано гр. [PERSON] лист від 22.10.2020 року № 15-15-2/11687 про необхідність повернення надміру виплачених коштів. Листом від 17.12.2020 року № 03-Я-3357/Зугл відповідачці було надано роз`яснення з зазначених вище питань (а.с.33-34). В деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідач зазначила, що вона не працює та доходів не має (а.с.12-13,20-21,26-27). Станом на дату подання позовної заяви сума надмірно виплачених коштів у розмірі 4436,00 гривень Департаменту не повернута. Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» сім`ям з дітьми, зокрема, призначається такий вид державної допомоги, як допомога на дітей одиноким матерям. Відповідно до статей 18-1, 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом. Згідно із п. 34 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. За п. 49 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Згідно із п. 28 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», визначено відповідальність громадян за недостовірність документів, поданих для призначення державної допомоги - одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Згідно пункту 36 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1571, виплата допомоги на дітей одиноким матерям також припиняється, якщо сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк допомогу на дітей одиноким матерям може бути призначено не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження №61-29030св18). Отже, судом встановлено, що соціальна допомога була призначена відповідачці на підставі недостовірної інформації, яку відповідачка надала при зверненні за призначенням допомоги, а залишок зайво виплачених коштів до теперішнього часу не повернутий, а отже підлягає стягненню. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що відповідачкою подано недостовірні відомості, що вплинуло на встановлення права на державну соціальну допомогу та визначення її розміру, з неї на користь позивача підлягає стягненню сума переплати державної допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 4436,00 гривень згідно наданого позивачем розрахунку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.(а.с.38).

Outcome: approved