Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

У жовтні 2023 року до суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 31915,14 грн. Позов обґрунтовано тим, що 26.10.2016 року між відповідачем та ПАТ "Ідея Банк" було укладено кредитний договір №Z52.695.70269, за яким відповідачу були надані кошти в розмірі встановленого ліміту 10080,00 грн. 03.12.2020 року між позивачем та ПАТ "Ідея Банк" було укладено договір факторингу, за яким права вимоги ПАТ "Ідея Банк" щодо боржників останнього перейшли позивачу. У зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів за вказаним вище кредитним договором позивач звернувся до суду з вимогою стягнути прострочену заборгованість в сумі 31915,14 грн з відповідача. Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито, справу постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача надійшов відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову, у зв`язку неправомірними нарахуваннями відсотків за користування кредиту, нарахування інфляційних втрат та 3% річних було здійснено без врахування повернутих коштів, а також просив застосувати строки позовної давності. У судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позовної заяви не заперечував проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, просив відмовити. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.10.2016 року між ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір №Z52.695.70269, за яким відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 10080,00 грн. Вищевказаний договір був підписаний відповідачем. Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач своїх обов`язків по поверненню кредитних коштів не виконав, у зв`язку з чим станом на 03.12.2020 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 27066,61, яка складається з: 9209,25 грн - тіло кредиту, 4095,21 грн - заборгованість за несплаченими відсотками, 13762,15 грн заборгованість за несплаченими комісіями, 3852,06 грн - сума заборгованості за інфляційними витратами, 996,47 грн - сума заборгованості за 3% річних. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 03 грудня 2020 року між позивачем та ПАТ "Ідея Банк" було укладено договір факторингу, за яким права вимоги щодо боржників ПАТ "Ідея Банк" перейшли від останнього до позивача, що підтверджується копією відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Проте, з копії кредитного договору вбачається, що кредит був наданий строком на 24 місяці, тобто до 26.10.2018 року. Отже, строк звернення до суду сплив 26.10.2021 року. Відповідач просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду лише 20.10.2023 року.. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з пропущенням строку позовної давності. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed