Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 09 листопада 2023 року позов задоволено, стягнуто з [PERSON] в користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 64 970,06 грн кредитної заборгованості, що складається з 15 000 грн - тіло кредиту, 33 950 грн - нараховані проценти, 14 048,65 грн - інфляційні втрати, 1971,41 грн - 3% річних, а також 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2684 грн судового збору. Постановою Волинського апеляційного суду від 16 січня 2023 року апеляційну скаргу відповідача [PERSON] задоволено частково: рішення Маневицького районного суду Волинської області від 09 листопада 2023 року в цій справі в частині стягнутих сум інфляційних втрат та трьох процентів річних, судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення. Стягнуто з [PERSON] в користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 1732,01 грн інфляційних втрат і 350,03 грн трьох процентів річних, а також 2096,55 грн судового збору та 2820,25 грн витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в дохід держави 240,30 грн судового збору. В решті рішення залишено без змін. Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» через свого представника Крюкову М. В. у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 19 січня 2024 року подав до Волинського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що судом не здійснено розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язаних із переглядом справи в суді апеляційної інстанції. Представник відповідача заявляла відповідне клопотання у відзиві на апеляційну скаргу, надавала копію звіту та платіжної інструкції на підтвердження наданих послуг. Представник відповідача просила ухвалити додаткову постанову, якою вирішити питання розподілу витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції та стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. Від відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] заперечення на вищевказану заяву до апеляційного суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розгляд цієї справи здійснювався в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначної, у суду немає необхідності викликати учасників справи в судове засідання, а тому розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснюється апеляційним судом без виклику учасників справи. За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню. Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 цієї статті визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Апеляційний суд у порядку, визначеному п. 3 ч. 1 ст. 270, п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, з власної ініціативи здійснює розподіл судових витрат (судового збору), понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції. У відзиві позивача на апеляційну скаргу відповідача представник позивача вказала, що орієнтовний розрахунок витрат позивача на правову допомогу у зв`язку із розглядом справи в апеляційній інстанції - 8000 грн. Однак, сам попередній (орієнтовний) розрахунок суми таких судових втрат разом із першою заявою по суті спору сторона позивача, як того вимагає положення ч. 1 ст. 134 ЦПК України, не надала. Вказівка у першій заяві по суті спору суми витрат, які сторона очікує понести у зв`язку із розглядом справи, не є попереднім (орієнтовним) розрахунком таких витрат. Одночасно із цим, сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (постанова Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 916/2087/18), тому колегія суддів вирішує питання про розподіл судових витрат позивача на правову допомогу, пов`язаних із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, на підставі приєднаних до відзиву позивача на апеляційну скаргу доказів. Копії Договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінлайн» та адвокатом Крюковою М. В., міститься в матеріалах справи. На підтвердження понесених витрат позивач надав копії звіту про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, платіжної інструкції № 1688 від 29 грудня 2023 року на суму 8000 грн, ордеру серії АН №1101529 від 29 грудня 2023 року, свідоцтва серії ДН № 5127. У звіті про надання правої допомоги від 29 грудня 2023 року вказано, що адвокатом надано позивачу послуги з «правової експертизи документів, складання відзиву на апеляційну скаргу у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , подання до суду відзиву на апеляційну скаргу» обсягом 4 год на загальну вартість 8000 грн. Колегія суддів ураховує, що, хоч ордер, договір про надання правничої (правової) допомоги, звіт про надання правової допомоги не місять індивідуалізації наданої правової допомоги позивачу за справою, що переглядається, однак сума, сплачена за платіжною інструкцією № 1688 від 29 грудня 2023 року сума у розмірі 8000 грн з призначенням платежу «сплата за правову експертизу документів та складання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 164/517/23» підтверджує оплату послуг за звітом про надання правової допомоги. Від 29 грудня 2023 року. Постановою апеляційного суду апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, однак, перегляд рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою відповідача здійснювалось у частині позовних вимог (в частині правильності нарахування (строку) та розміру стягнутих процентів за користування кредитом, інфляційних втрат та трьох процентів річних). Відповідь позивача на відзив відповідача зокрема, але не виключно, містить ті ж обґрунтування, що й відзив позивача на апеляційну скаргу; обсяг наданих адвокатом послуг складає підготовка апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу відповідача, участь в одному судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, а тому заявлений до стягнення з відповідача на користь позивача розмір судових витрат, пов`язаних із наданням останньому професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, є об`єктивно завищеним. Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення таких витрат до 2000 грн. З урахуванням пропорційності вищевказаної суми витрат з обсягом позовних вимог, що були предметом перегляду (64,29%) та обсягу вимог апеляційної скарги, залишених без задоволення, (95,02%), сума судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, становить 1221,77 грн.

Outcome: partial