Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Стислий виклад суті спору Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Коростишівський завод «Реммашторф», ТОВ «Сешвілс ектів» у якій просить визнати наказ № 2 від 31.08.2023 незаконним та поновити на посаді виконуючого обов`язки директора ДП "Коростишівський завод «Реммашторф» та стягнути заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14.02.2017 позивач виконував обов`язки директора Державного підприємства «Коростишівський завод «Реммашторф». Наказом керуючого припиненням Богуцького Романа від 31.08.2023 № 2-к позивача [PERSON] звільнено з займаної посади з 31.08.2023 за прогул без поважних причин на підставі пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Виконання обовязків директора Державного підприємства Коростишівський завод «Реммашторф» з 01.09.2023 покладено на керуючого припиненням (ліквідатора) Державного підприємства Коростишівський завод «Реммашторф» Богуцького Романа Адамовича. Копію наказу позивачу було вручено 04.09.2023. В травні 2023 ДП «Коростишівський завод Реммашторф» було продано з аукціону ТОВ «Сешвілс ектів». Відповідно до статуту підприємства позивача було призначено на посаду органом управління Фондом державного майна України і тому, відповідно до статуту, позивача може бути звільнено з посади в.о. директора лише Фондом державного майна України. Просив визнати наказ № 2 від 31.08.2023 щодо звільнення виконуючого обов`язки директора ДП Коростишівський завод «Реммашторф» [PERSON] - незаконним та скасувати його, поновити позивача на посаді та стягнути заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 21.09.2023 позовну заяву було залишено без руху, надано строк для виправлення недоліків. На виконання указаної ухвали позивач подав до суду заяву з доданими документами. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 05.10.2023 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13.11.2023 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечено. Вказано, що наказом керуючого припиненням [PERSON] від 31.08.2023 № 2-к щодо звільнення в.о. директора Коростишівський завод «Реммашторф» звільнено [PERSON] , виконуючого обов?язки директора державного підприємства «Коростишівський завод «Реммашторф», з займаної посади з 31.08.2023 за прогул без поважних причин на підставі пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. У позовній заяві позивач указує, що керуючий припиненням не мав права видавати оскаржуваний наказ, а таке рішення міг прийняти лише Фонд державного майна України. Тобто, якщо наказ є нікчемним, не є зрозумілим, яка є потреба у позивача звертатися до суду. Також, позивач не клопоче про долучення до участі у справі на його стороні Фонду державного майна України. Разом з тим, позивач не спростовує факти вчинення ним прогулів. Тобто, [PERSON] не оспорює факти вчинення ним прогулів, а лише оспорює особу, яка мала прийняти рішення про його звільнення за вчинення прогулів. Зазначає, що відповідачем складено значну кількість актів про відсутність в.о. директора ДП Герасименка Ю.М. на робочому місці без поважних причин. Право звільнення працівників керуючим припиненням передбачена як чинним законодавством, оскільки держава в особі Фонду державного майна України не є власником підприємства, так і договором купівлі-продажу обєкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства Коростишівський завод «Реммашторф» за результатами електронного аукціону з умовами. Аналогічну позицію займає Фонд державного майна України, який надав відповідь на запит відповідача. Крім того, представник повідомив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи, які становить 20 000 грн. Просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] повністю. 07.12.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, яка мотивована тим, що в липні - серпні місяці 2023 позивач перебував на роботі. ТОВ «Сешвілс ектів» не являється відносно позивача [PERSON] роботодавцем та не призначало його на посаду. Представник ТОВ «Сешвілс ектів», як зазначено в акті за довіреністю [PERSON] не має до в.о директора ДП «Коростишівський завод Реммашторф» ніякого відношення. Також представник товариства не наділений повноваженнями контролювати роботу директора державного підприємства, та відповідно складати акти. Власник ТОВ «Сешвілс ектів» ні разу не перебував на території державного підприємства. Представник ТОВ «Сешвілс ектів» Богуцький Р.А., який підписав від імені товариства акти не має ніякого відношення до державного підприємства та до Фонду державного майна України. Крім того, зазначає, що в нього з [PERSON] склалися неприязні відносини. Вважає, що його звільнення з роботи є помстою зі сторони [PERSON] та [PERSON] . Просив позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив їх задовольнити. Вказав, що дійсно майно ДП «Реммашторф» в травні 2023 року було продано на аукціоні в порядку приватизації, згідно договору, майно придбало Товариства з обмеженою відповідальністю «Сешвілс ектів». Він, як в.о. директора, ще в червні виплачував собі зарплату, виконував функції керівника. В липні керівником став Богуцький, як ліквідатор. Вказав, що були випадки недопуску [PERSON] до роботи, на підприємстві був бухгалтер та охорона, облік робочого часу вівся лише табелем, окремих журналів не було. Для отримання пояснень йому можливість перед звільненням не надали. Вказує, що прогулів не допускав, звертався в Фонд Держмайна в усному порядку з приводу звільнення. Вважає акти щодо прогулу неправдивими, підстав для звільнення керуючий не мав, звільнити міг лише Фонд Держмайна. Просив позов задовольнити. Представник позивача адвокат Києнко Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив його задовольнити. Вказав, що статутом чи законодавством не передбачено права ліквідатора на звільнення в.о. директора, такі дії були незаконні. Просив позов задовольнити. Представник відповідачів адвокат Налапко М.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, так як після продажу всього майна ДП «Реммашторф» в порядку приватизації та призначення ліквідатора керуючого, до нього перейшло право на звільнення в.о. директора за прогул, що не обмежено і договором купівлі-продажу. В листі ФДМ фактично визнав правомірним такі дії, доказів недопущення прогулу позивач не навів, як і доказів незаконності дій керуючого. Просив у позові відмовити. Клопотань про допит свідків, витребування доказів від сторін не надходило. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно наказу в.о. голови Фонду державного майна України від 01.08.2022 № 816 [PERSON] було поновлено на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «Коростишівський завод Реммашторф» на підставі рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 20.09.2021 у справі № 275/404/21 та постанови Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 275/404/21 (а.с. 11). Згідно договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП Коростишівський завод «Реммашторф» за результатами електронного аукціону з умовами від 18.05.2023 ТОВ «Сешвілс ектів» передано у власність майновий комплекс ДП Коростишівський завод «Реммашторф» (а.с. 12-15). Згідно листа ТОВ «Сешвілс ектів» від 22.06.2023 № 10/01-16 Фонд державного майна України повідомлено, що ТОВ «Сешвілс ектів» є покупцем єдиного майнового комплексу Державного підприємства Коростишівський завод «Реммашторф». Згідно п. 6.4.2 Договору - не допускається звільнення працівників приватизованого підприємства з ініціативи покупця чи уповноваженого ним органу (за винятком вчинення працівником дій, за які передбачено звільнення на підставі пунктів 3,4,7 і 8 частини першої статті 40 та статті 41 Кодексу законів про працю України) протягом шести місяців згідно пункту 7 статті 26 ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна». Відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Вказаним листом повідомлено, що виконуючим обов`язки директора ДП Коростишівський завод «Реммашторф» Герасименком Ю.М. вчинено неодноразовий прогул (тобто відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня), про що складені відповідні акти про відсутність працівника на робочому місці від 15-16 червня, 19-21 червня 2023. На підставі викладеного просили звільнити [PERSON] з займаної посади (а.с. 40). Згідно листа Фонд державного майна України № 10-52-18846 від 31.07.2023 ТОВ «Сешвілс ектів» повідомлено, що після прийняття Фондом рішення про припинення юридичної особи - державного підприємства та призначення керуючого припиненням державного підприємства, керуючий припиненням наділений повноваженнями керівника державного підприємства в тому числі стосовно розгляду питань та вжиття необхідних заходів щодо працівників, які порушили трудову дисципліну. Відповідно до п. 2 наказу Фонду від 30.07.2023 № 1356 «Про припинення юридичної особи - державного підприємства Коростишівський завод «Реммашторф» шляхом ліквідації» призначено керуючим припиненням (ліквідатором) [PERSON] , який і має повноваження вжиття необхідних заходів щодо працівників в межах чинного законодавства, які виникли через порушення трудової дисципліни (а.с. 41). Актами про відсутність працівника на робочому місці підтверджується відсутність [PERSON] виконуючого обов?язки директора державного підприємства «Коростишівський завод «Реммашторф» на робочому місці без поважних причин в робочі дні з 03.07.2023 по 30.08.2023 (а.с. 42-83). Наказом керуючого припиненням ДП «Коростишівський завод Реммашторф» від 31.08.2023 № 2 [PERSON] виконуючого обов?язки директора державного підприємства «Коростишівський завод «Реммашторф» звільнено з займаної посади з 31.08.2023 за прогул без поважних причин на підставі пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, наказ погоджений директором ТОВ «Сешвілс ектів» (а.с. 3). З відкритих відомостей ЄДРЮО вбачається, що ДП «Коростишівський завод «Реммашторф» перебуває в стадії припинення з 01.08.2023, головою комісії з припинення або ліквідатором вказаний Богуцький Р.А., виконуючим обов`язки директора Герасименко Ю.М. (а.с.120) Законодавство, що підлягає застосуванню до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.\~4\~ЦПК України та ч. 2 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно\~\~до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин(пункт 4 частини першої статті 40 КЗпП України). Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (див. постанову Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №\~\~761/30967/15-ц). Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які виключають його вину. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, підлягають з`ясуванню обставини, в чому конкретно полягало порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Разом із тим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. У статті 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Така процедура є однією з гарантій недопущення безпідставного притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Проте, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Як вказав Верховний Суду у\~постанові від 20.05.2020 р. у справі № 754/4355/17,\~невиконання власником\~або уповноваженим\~ним органом\~обов`язку\~зажадати письмове\~пояснення від\~працівника та\~неодержання такого\~пояснення не\~є підставою\~для скасування\~дисциплінарного стягнення,\~якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. \~ \~ \~ \~ Відповідно ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно п.п. 14, 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна"(далі Закон), завершення приватизації - продаж об`єкта приватизації (усіх акцій, передбачених до продажу, єдиного майнового комплексу, іншого майна тощо) та перехід права власності на такий об`єкт покупцю, що оформлюється наказом відповідного органу приватизації. Приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями. Відповідно ч. 2 ст. 10 Закону, приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації. Відповідно ч. 2, ч. 6, 7, 8 ст. 26 Закону, до договору купівлі-продажу включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін щодо, зокрема, забезпечення соціальних гарантій працівникам згідно з вимогами трудового законодавства. З моменту переходу права власності на об`єкт приватизації покупець, який придбав об`єкт приватизації, зобов`язаний виконувати всі умови договору купівлі-продажу об`єкта приватизації. Право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, крім випадків переходу права власності на пакет акцій. \~Не допускається\~звільнення працівників\~приватизованого підприємства\~з ініціативи\~нового власника\~чи уповноваженого\~ним органу\~протягом шести\~місяців з\~дня переходу\~до нього\~права власності,\~крім випадків\~приватизації об`єктів\~шляхом продажу\~без умов. Укладення колективного договору між новим власником або уповноваженим ним органом і трудовим колективом, а також працевлаштування вивільнених працівників здійснюються відповідно до законодавства. Відповідно ч.1 ст. 27 Закону, контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону, та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. Відповідно ч. 1 ст. 28 Закону, особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України. Відповідно ч. 2 ст. 2, ст. 23 Закону України «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України» припинення за рішенням суб`єкта управління державних підприємств, майно яких було продано у процедурі приватизації як єдиний майновий комплекс, здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених\~статтею 23\~цього Закону. Після укладення договору купівлі-продажу з переможцем аукціону з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства (далі - покупець) суб`єкт управління державного підприємства приймає рішення про ліквідацію цього державного підприємства або його реорганізацію шляхом приєднання до покупця за його пропозицією. У разі якщо покупець є фізичною особою або акціонерним товариством, суб`єкт управління державного підприємства приймає рішення про припинення державного підприємства шляхом його ліквідації. Керуючим припиненням такого державного підприємства може бути призначено представника покупця. Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 8 «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України» З моменту\~призначення до\~керуючого припиненням\~переходять функції\~щодо управління\~об`єктом припинення,\~а також\~права та\~обов`язки керівника\~об`єкта припинення,\~у тому\~числі право: 9) виконувати інші повноваження відповідно до закону. Відповідно ч. ч. 3, 4 ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій\~комісії з\~припинення юридичної\~особи (комісії\~з реорганізації,\~ліквідаційної комісії)\~може бути\~покладено на\~орган управління\~юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Відповідно п. 6.4.2 Договору об`єкта приватизації від 18.05.2023, з моменту переходу права власності покупець зобов`язаний виконувати умови продажу об`єкта приватизації (передбачені умовами аукціону), а саме: недопущення звільнення працівників приватизованого підприємства з ініціативи покупця чи уповноваженого ним органу (за винятком вчинення працівником дій, за які передбачено звільнення на підставі пунктів 3,4,7 і 8 частини першої статті 40 та статті 41 КЗПП), протягом шести місяців згідно п. 7 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна». Відповідно п.10. 1, п. 10.2, 10.6 Статуту ДП «Коростишівський завод «Реммашторф», суб`єкт управління підприємства є представником власника і виконує функції у межах, визначених законодавством України; управління діяльністю підприємства здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається цим Статутом та чинним законодавством України; суб`єкт управління Підприємством може вирішувати будь-які питання діяльності підприємства. Відповідно п. 10.7.7 Статуту, до виключної компетенції суб`єкта управління підприємства відповідно до покладених на нього завдань належить призначення (обрання) та припинення повноважень директора підприємства, затвердження умов трудового договору (контракту), що укладається з ним; встановлення розміру його винагороди; призначення (обрання) особи, яка уповноважується на підписання трудового договору (контракту) з директором підприємства; здійснення контролю за додержанням вимог трудового договору (контракту). Відповідно п.п 10.17 Статуту, директор зобов`язаний дотримуватися вимог статуту, внутрішніх документів підприємства та чинного законодавства України. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінка доводів сторін та мотиви суду Щодо повноважень керуючого Богуцького Р. на винесення наказу про звільнення. Як вбачається з витягу з ЄДРЮО, [PERSON] є керуючим припиненням (ліквідатором) ДП «Коростишівський завод «Реммашторф» з 30.07.2023. Вказане підтверджується змістом листа ФДМ України від 31.07.2023 (а.с. 41). Відповідно, на підставі наведених вище положень ч. 3, 4 ст.105 ЦК України, п. 9 ч. 1 ст. 8 «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України» з моменту призначення (тобто з 30.07.2023) до керуючого припиненням [PERSON] перейшли функції щодо управління ДП «Коростишівський завод «Реммашторф», а також права та обов`язки керівника об`єкта припинення, у тому числі - право виконувати інші повноваження відповідно до закону. В свою чергу, з п. 6.4.2 договору від 18.05.2023 вбачається, що при продажу об`єкта приватизації було встановлено обмеження покупцю у звільненні працівників підприємства за ініціативою власника (з переліком винятків). Водночас, вказаний пункт договору не містить обмеження у праві звільнення працівників ліквідатором у разі вчинення ними прогулу (п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП). Крім того, згідно положень п.\~9\~ч.\~1\~ст.\~8\~«Про особливості\~припинення державних\~підприємств за\~рішенням Фонду\~державного майна\~України» з моменту призначення до керуючого припиненням переходять функції щодо управління об`єктом припинення. В зв`язку з цим, після продажу об`єкта приватизації, внесення запису про припинення ДП Коростишівський завод «Реммашторф» та призначення керуючого припиненням, до нього перейшли функції щодо управління об`єктом припинення, в тому числі і функції суб`єкту управління підприємства, яким, до приватизації, дійсно був Фонд держмайна України (п.1.1 Статуту). В зв`язку зі зміною суб`єкта управління, до керуючого припиненням Богуцького Р. перейшли повноваження, передбачені п.10.7.7 Статуту щодо, зокрема, здійснення контролю за додержанням директором трудового законодавства та, відповідно, повноваження суб`єкта управління на звільнення директора (на підставі п.п.10.1, 10.6, 10.7.7 Статуту). З наведеного вбачається наявність права у керуючого припиненням (ліквідатора) звільнити [PERSON] на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за наявності підстав для такого. Доводи позивача про те, що він може бути звільнений виключно Фондом держмайна у відповідності до положень Статуту підприємства та ст. 147-1 КЗпП України суд вважає безпідставними, оскільки вказаний підхід, по-перше, повністю ігнорує всі наслідки проведеної процедури приватизації підприємства, її продаж новому власнику, та сам статус і функції ліквідатора Богуцького Р. станом на день винесення спірного наказу від 31.08.2023. Про наявність у керуючого підстав на звільнення [PERSON] на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України свідчить і відображена в листі позиція самого Фонду держмайна України (суб`єкта управління держпідприємством до його продажу), де розцінено відповідні обставини. Також відсутність реакції Фонду держмайна України на вказану обставину (звільнення директора ДП Коростишівський завод «Реммашторф» керуючим припиненням) в порядку здійснення контролю за виконанням умов договору купівлі-продажу (на підставі ч.1 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Фонд державного майна України») також вказує на згоду Фонду держмайна України з наявністю керуючого припинення підприємства повноважень на звільнення директора у разі вчинення дисциплінарного проступку у виді прогулу. Щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку. Як вбачається з Актів про відсутність на робочому місці [PERSON] від 15-16 червня 2023 року, 19-21 червня 2023 року, 25-28 липня 2023 року, 31 липня 2023 року, 01-03 серпня 2023 року, [PERSON] у вказані дні був відсутній за місцем роботи. Вказані акти, зазначені в наказі про звільнення, складені за підписом бухгалтера підприємства [PERSON] , [PERSON] та охоронцями підприємства (що визнається позивачем). Також суд враховує наявність інших актів про відсутність позивача на роботі за липень серпень 2023 року, які не зазначені в наказі про звільнення. Відповідні акти підписані працівниками ДП «Коростишівський завод «Реммашторф» та керуючим, в достатній мірі фіксують відсутність позивача на місці роботи у конкретні дні. Заяв про допит як свідків осіб, які зафіксували відсутність позивача вказаними актами до суду не надходило. В судовому засіданні позивач підтвердив, що на підприємстві був бухгалтер та охоронці, чиї прізвища і вказані в актах. Додаткових журналів чи іншого способу перебування на робочому місці не велось, перебування директора підтверджувалось лише табелем, який вів бухгалтер. В свою чергу, в ході розгляду справи позивач всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не надав жодних доказів поважності причини відсутності на роботі у вказані в актах дні чи доказів про своє перебування на робочому місті, тобто обставини, зазначені в актах жодним чином не спростовані. Тому в суду відсутні підстави для висновку про неналежність чи недопустимість як доказів даних актів. Також судом встановлено, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що у вищевказаний спірний період (зокрема серпнь 2023 року) ним взагалі виконувались будь-які обов`язки на ДП «Коростишівський завод «Реммашторф», зокрема в липні та серпні 2023 року. Водночас, факт отриманням ним у повному розмірі зарплати за червень чи виконання обов`язків на підприємстві, на чому акцентував увагу позивача, не спростовує випадків прогулу за пізніший період (в липні та серпні, зокрема 0103 серпня 2023 року), а пояснюється лише здійсненням ним функції керівника підприємства до призначення 31.07.2023 керуючого припиненням на підприємстві. Тобто суд вважає доведеними належним чином та не спростованими обставини відсутності [PERSON] , на місці роботи в ДП «Коростишівський завод «Реммашторф» в робочі дні, вказані в відповідних актах, зокрема 01-03 серпня 2023 року, що відповідно п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України давало підстави для застосування щодо нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення. Доводи позивача, що в оскаржуваному наказі від 31.08.2023 не вказані всі акти, складені в зв`язку з його відсутністю на робочому місці, а лише кілька з них, не вказують самі по собі на незаконність даного наказу. Так, ст.40 КЗпП не містить вимог щодо кількості днів прогулів як підстав для звільнення, тому зазначення в наказі всіх зафіксованих випадків прогулу не є обов`язковим. Крім того, враховуючи вимоги ст. 148 КЗпП щодо строків застосування дисциплінарного стягнення, достатніми для винесення наказу від 31.08.2023 були зафіксовані випадки прогулів за 01-03 серпня 2023 року (вказані в наказі) та інші випадки, зафіксовані актами від 04, 07, 08, 09, 10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 21, 22, 23, 25, 28, 29, 30 та 31 серпня 2023 року (а.с.-63-83). Суд погоджується з доводом позивача, що до застосування дисциплінарного стягнення відповідач не отримав від [PERSON] письмові пояснення за фактом порушення трудової дисципліни прогулу, так як доказів протилежного суду не надано. Водночас, з урахуванням встановлених фактичних обставин у цій справі, неспростування фактів про відсутність [PERSON] на роботі та не спростування фактів прогулу в судовому розгляді, з урахуванням позиції Верховного Суду у\~постанові від 20.05.2020 р. у справі № 754/4355/17, суд приходить до висновку про те, що невиконання відповідачем обов`язку отримати відповідне письмове пояснення від позивача щодо прогулів у вказані дні та неодержання такого пояснення не є самостійною підставою для скасування дисциплінарного стягнення. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позивач не навів доказів відсутності у керуючого повноважень на винесення наказу про звільнення чи фіксування випадків прогулу, не довів поважність причин відсутності на роботі у згадані в наказі та відповідних актах робочі дні, тоді як відповідачами доведено законність винесеного наказу. Тому суд пришов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові судовий збір покладається на позивача. Заяв про розподіл інших видів судових витрат до суду не надійшло. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed