Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути із [PERSON] на її користь решту збитків, не покритих страховим відшкодуванням у розмірі 148627,59 грн та моральну шкоду в розмірі 100000 грн; стягнути із [PERSON] на її користь витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 2500 грн, послуги евакуатора в розмірі 5000 грн, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1486,30 грн, витрати на поштову кореспонденцію в розмірі 48 грн, судовий збір за заяву про забезпечення позову в розмірі 547,54 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 13100 грн. До закінчення судових дебатів представник позивачки Данищук В.В. просив суд розглянути питання про судові витрати на правничу допомогу у відповідності до ст.ст. 246, 270 ЦПК України з урахуванням доказів, які будуть надані позивачкою згідно з приписами ч.8 ст.141 ЦПК України. У зв`язку з цим на 15:00 год. 30.01.2024 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат, а також встановлено представнику позивачки строк до 17.01.2024для подання доказів, понесених позивачкою витрат у зв`язку з розглядом справи. Від представника Данищука В.В. 17.01.2024 до суду надійшла письмова заява про вирішення питання щодо відшкодування [PERSON] судових витрат на сплату судового збору, проведення судової авто-технічної експертизи, на послуги евакуатора, на поштову кореспонденцію та 15500 грн - за надання правової допомоги. На підтвердження понесених позивачкою витрат надано Акт наданих послуг та копії: договору про надання правової допомоги, квитанції про оплату витрат за надання правової допомоги, квитанцій про сплату коштів на проведення судової авто-технічної експертизи, на послуги евакуатора, на поштову кореспонденцію, поштові квитанції про надіслання заяви сторонам. В судове засідання, належним чином повідомленні про дату, час та місце його проведення представники сторін не з`явилися. Від представника позивачки до суду надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду заяв. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.012024 (справа № 716/485/23) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 153675,59 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що складається з: різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 148627,59 грн, витрат на послуги евакуатора в розмірі 5000 грн, витрат на поштові відправлення в розмірі 48 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 15000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2069,85 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 2500 грн в рахунок відшкодування вартості судової авто-товарознавчої експертизи. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Оскільки вищезазначеним рішенням суду вже стягнуто з відповідача на користь позивачки, витрачених нею коштів на послуги евакуатора, поштові відправлення, проведення експертизи та сплату судового збору, при ухваленні даного додаткового рішення суд обмежується вирішенням питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування позивачкою, на підставі наданих нею доказів. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови у позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат, у тому числі пов`язаних із розглядом справи, і такий порядок поставлено у залежність від результатів розгляду справи по суті. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та адвокатом Данищуком В.В. 26.01.2023 укладено договір про надання правової допомоги б/н (далі - Договір). Відповідно до п.3.1 Договору правову допомогу, передбачену п.п.1.2 Договору Адвокат надає Замовнику, а Замовник оплачує гонорар Адвоката згідно акта виконаних робіт. Згідно з п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.ч. 2-4 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.ч.5-6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, приписами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу представником надано Акт наданих послуг (а.с.146), копію квитанції «ПриватБанку» до платіжної інструкції на переказ готівки від 19.03.2023 за договором про надання послуг на суму 8100 грн (а.с. 154), квитанцію від 16.01.2024 про отримання коштів від [PERSON] за договором про надання правової допомоги б/н від 26.01.2023 у розмірі 7400 грн (а.с.148). Згідно з Актом наданих послуг адвокатом Данищуком В.В. надано правову допомогу позивачці [PERSON] у формі: первинної консультації, роз`яснення норм законодавства, підготовки договору, ознайомлення з матеріалами справи - 1 год вартістю 1000 грн; надання запиту на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідача - фіксована сума 250 грн; складання заяви про забезпечення позову та витребування доказів - фіксована сума 750 грн; виконання ухвали Заставнівського районного суду №716/242/23 - фіксована сума 1500 грн; складання позовної заяви та виготовлення копій додатків - фіксована сума 4000 грн; участь в судових засіданнях - 3000 грн; гонорар успіху - 5000 грн. Загальна вартість послуг становить 15500 грн. Отже, згідно наданих суду документів, витрати позивачки на правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи в суді становлять 15500 грн, які [PERSON] сплатила представнику - адвокату Данищуку В.В., що підтверджується відповідними доказами. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих заявнику послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії та, виходячи із засад розумності та справедливості, за відсутності клопотанням відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу суд вважає, що загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена договором, що складає 15500 грн не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. При цьому, оскільки позовні вимоги задоволено частково, на суму що становить 66,8%, то у відсотковому співвідношення до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 10354 грн ( 15500 х 66,8% = 10354) в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 30.01.2024 учасники справи не з`явилися, а повний текст рішення складено 05.02.2024 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 05.02.2022. На підставі наведеного та

Outcome: partial