Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Якушинецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовна заява, яка подана у новій редакції на виконання вимог ухвали суду від 21.04.2023, обгрунтована наступним. 28.04.2016 державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. заведена спадкова справа №169/2016 до майна [PERSON] , який помер [INFO] , а проживав в [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] та на момент смерті проживала в [ADDRESS] . 27.10.2020 приватним нотаріусом Вінницького МНО Павліченко Г.В. заведена спадкова справа №10/2020 до майна Болтовської (дочки [PERSON] ), померлої [INFO] , яка на момент смерті проживала в [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи, спадкоємцем [PERSON] є її дочка позивачка [PERSON] , яка звернулася до приватного нотаріуса Павліченко Г.В. за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , який належав її діду [PERSON] .. Постановою приватного нотаріуса Павліченко Г.В. від 27.02.2023 №16/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки позивачкою не надано документ, що посвідчує право власності [PERSON] на нерухоме майно. Відповідно до довідки КП «ВООБТІ» №4 від 11.11.2022 реєстрація права власності на спірний житловий будинок не проводилася. Однак, згідно довідки Якушинецької сільської ради №2-2-382 від 16.09.2022 [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з 10.03.1981 по день смерті [INFO] . Даний факт підтверджується погосподарською книгою. Рішенням Широкогребельської сільської ради, яка увійшла до складу Якушинецької об`єднаної територіальної громади від 24.11.2015 вул. Червоноармійську та пров. Червоноармійський об`єднано та перейменовано на пров. Затишний. Враховуючи те, що [PERSON] за життя не оформив право власності на спірний житловий будинок, а правовстановлюючі документи на померлих осіб не видаються, позивачка вимушена звернутися із даним позовом до суду для оформлення та захисту своїх спадкових прав. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 26-29). Ухвалою суду від 21.04.2023 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 22). Ухвалою суду від 01.05.2023 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, вирішено клопотання позивача про витребування доказів. (а.с. 32). Ухвалою суду від 04.05.2023 виправлено описку в резолютивній частині ухвали суду від 01.05.2023 (а.с. 34). Ухвалою суду від 18.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 172). Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Грабік М.С. в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явились. Представником позивачки подано заяву, в якій позовні вимоги він підтримує повністю та просить справу розглянути у його відсутність та відсутність позивачки (а.с. 178). Представник відповідача Якушинецької сільської ради в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, від в.о. сільського голови Л.Грабової до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача, у вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с. 70). Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін та їх представників. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього\~Кодексу\~проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. На підставі досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 4). З копії довідки Якушинецької сільської ради №2-2-382 від 16.09.2022 [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований і фактично проживав за адресою: [ADDRESS] з 10.03.1981 по день смерті [INFO] (а.с. 8). З копії рішення 2 сесії 7 скликання Широкогребельської сільської ради від 24.11.2015 вулицю Червоноармійську та провулок Червоноармійський об`єднано та перейменовано на пров. Затишний (а.с. 7). Згідно копії довідки КП «ВООБТІ» №4 від 11.11.2022 реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 КП «ВООБТІ» не проводилася. Станом на 20.03.2008 КП «ВООБТІ» проведено технічну інвентаризацію об`єкта нерухомості на підставі договору, укладеного з [PERSON] , що діяла від [PERSON] на підставі довіреності від 11.03.2008. З 01.01.2013 функції з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно покладені на органи державної реєстрації прав Міністерства юстиції України (а.с. 6). Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 06.02.2023 (а.с. 15-16), копії звіту про оцінку майна від 17.04.2023 (а.с. 17) та матеріалів інвентаризаційної справи №273 на дане домоволодіння, що надано для огляду в судовому засіданні із КП «ВООБТІ» на виконання ухвали суду від 01.05.2023, оціночна (ринкова) вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 17.04.2023 становить 100800,00 грн.. До складу домоволодіння станом на 20.03.2008 входить: житловий будинок «А» 1961 року побудови; сарай, літня кухня «Б» 1985 року побудови; погріб «п/Б» 1985 року побудови; сарай «В» 1961 року побудови; погріб «п/В» 1961 року побудови; сарай «в» 1961 року побудови; огорожа №№1-6; криниця №7. Станом на 06.02.2023 житловий будинок «А» має загальну площу 76,2 кв., в тому числі житлову площу 44,5 кв.м. З копій виписок з погосподарських книг (а.с. 9-11, 180-181, 191-197) на домоволодіння по [ADDRESS] вбачається, що згідно погосподарської книги за 1980-1981 роки, суспільна група колгоспний двір, за вказаною адресою були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ; згідно погосподарської книги за 1983-1985 роки, суспільна група колгоспний двір, за вказаною адресою були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ; згідно погосподарської книги за 1986-1990 роки, суспільна група колгоспний двір, за вказаною адресою були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ; згідно погосподарської книги за 1991-1996 роки, суспільна група колгоспний двір, за вказаною адресою були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] ; згідно погосподарської книги за 1996-2000 роки за вказаною адресою були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] ; згідно погосподарської книги за 2001-2005 роки за вказаною адресою були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , по 2004 рік, дружина [PERSON] , [INFO] , яка з 2005 стала головою двору. Відповідно до копій довідок Якушинецької сільської ради від 14.12.2023 №2-2-280 та №2-2-279 (а.с. 189, 190) будинок по [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору; покійний [PERSON] був членом колгоспного двору, будинку за адресою: [ADDRESS] . З копії спадкової справи №169/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , що заведена Вінницькою районною державною нотаріальною конторою (а.с. 41-62) вбачається, що [PERSON] через свого представника за довіреністю [PERSON] , 28.04.2016 звернулася до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою, в якій повідомила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , на день його смерті залишилося майно, що складається із земельної ділянки, яка розташована на території Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області, а тому просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно. 28.04.2016 державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , 1928 року народження, який помер [INFO] , на спадкове майно, а саме земельну ділянку № [NUMBER] , площею 1,6466 га, кадастровий номер 0520688200:04:003:0004, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому, яка розташована на території Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області. З копії спадкової справи №10/2020, заведеної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В. до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 74-169) вбачається, що [PERSON] 27.10.2020 звернулася до приватного нотаріуса Павліченко Г.В. із заявою, в якій вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якові відкрилася спадщина, спадщину після смерті матері вона приймає та зазначила, що інших спадкоємців за законом немає. Окрім того, до вказаної заяви нею було подано нотаріуса докази родинних відносин із спадкодавцем, а саме: свідоцтво про шлюб із [PERSON] , де її дошлюбне прізвище [PERSON] ; свідоцтво про народження, де батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтво про смерть [INFO] матері - [PERSON] ; повторне свідоцтво про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2020 у справі №127/16604/20, яке 21.09.2020 набуло законної сили та яким встановлено факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] зі спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; свідоцтво по смерть [INFO] [PERSON] .. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у справі №127/15899/20, яке 01.12.2020 набуло законної сили, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 29.04.2021 [PERSON] подала до приватного нотаріуса Павліченко Г.В. заяву, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті матері [PERSON] на земельні ділянки: площею 1,6466 га з кадастровим номером 0520688200:04:003:004 та площею 1,5852 га з кадастровим номером 0520688200:04:003:0005. 29.04.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В. спадкоємцю майна померлої [INFO] [PERSON] її дочці [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,5852 га, кадастровий номер 0520688200:04:003:0005, яка належала матері спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за законом була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав. Також, 29.04.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В. спадкоємцю майна померлої [INFO] [PERSON] її дочці [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,6466 га, кадастровий номер 0520688200:04:003:0004, яка належала матері спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка була нею успадкована після смерті чоловіка [PERSON] , спадкоємцем якої за законом була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав. 27.02.2023 позивачка [PERSON] подала до приватного нотаріуса Павліченко Г.В. заяву, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав її доду [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] , спадкоємцем якої була її мати [PERSON] , а позивачка, в свою чергу є спадкоємцем [PERSON] .. Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В. від 27.02.2023 №16/02-14 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкоємцем не надано документа, що посвідчує право власності [PERSON] на нерухоме майно. Окрім того, 05.04.2023 [PERSON] подала приватному нотаріусу Павліченко Г.В. заяву, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом 3/100 частки будинковолодіння [ADDRESS] . 25.04.2023 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на майно - 3/100 частки будинковолодіння [ADDRESS] , що належало на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1978 та 09.01.1979 зареєстровано в КП «ВООБТІ» [PERSON] матері спадкодавиці, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за законом була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Отже, постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В. від 27.02.2023 №16/02-14 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкоємцем не надано документа, що посвідчує право власності [PERSON] на нерухоме майно (а.с. 5). Оцінюючи вищеперераховані\~ докази за\~ своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми,\~оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після смерті своєї матері позивачка [PERSON] прийняла та на частину майна отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки на частину будинковолодіння в [ADDRESS] . [PERSON] , яка, в свою чергу, була спадкоємцем за законом після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] , спадщину після її смерті також прийняла, проте, не оформила свої спадкових прав. [PERSON] , в свою чергу, була спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, [PERSON] спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла та оформила свої спадкові права на частину спадкового майна земельну ділянку площею 1,6466 га з кадастровим номером 0520688200:04:003:0004. До складу спадкового майна входить житловий будинок, 1961 року побудови, по [ADDRESS] . Однак через те, що на вищезазначений житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, позивачка не може оформити свої спадкові права після смерті матері [PERSON] , про що приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Із встановлених\~обставин випливає,\~що між\~сторонами виникли\~правовідносини спадкування\~за законом,\~що регулюються\~ Цивільним кодексом\~України, які застосував суд при вирішенні справи. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. У пункті 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього\~Закону\~(з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. З введенням у дію з 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність»\~колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами\~ЦК УРСР 1963 року. Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено\~статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року. Так, згідно зі статтями\~120,\~123 ЦК УРСР 1963 року\~майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Правильне застосування судами норм статей\~120,\~123 ЦК УРСР 1963 року\~передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15. Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених\~наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48. Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Так, судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року головою двору (домогосподарства) в [ADDRESS] , був [PERSON] , що підтверджено дослідженими судом виписками з погосподарських книг, відповідно до яких спірне домоволодіння віднесено до суспільної категорії колгоспний двір. Судом також встановлено, що станом 15 квітня 1991 року, час ліквідації колгоспних дворів у зв`язку із введенням у дію з 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», у спірному домоволодінні, окрім його голови [PERSON] , була зареєстрована його дружина [PERSON] .. Таким чином, в силу приписів ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР 1963 року, де зазначено, що\~майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних, майно колгоспного двору по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року належало в рівних частках його членам голові двору [PERSON] та його дружині [PERSON] .. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно змісту ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як є обґрунтованими, доведеними позивачкою, відповідають матеріальному закону. Викладені у позові обставини знайшли своє підтвердження. Судом не встановлено порушення права інших осіб при визнанні права на житловий будинок за позивачкою в порядку спадкування за закном. Понесені позивачкою судові витрати, за заявою її представника, слід залишити за позивачкою. Відповідно до ст.ст. 25, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1270, 1273, 1296 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved