Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона та відповідач мають дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06.02.2015 по справі з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 930 грн., щомісячно. Водночас, у зв`язку із епідеміологічною ситуацією, що склалася в Україні, а також, у зв`язку з повномасштабним вторгненням та введенням воєнного стану, вона не має постійного доходу. Стан її здоров`я різко погіршився та в січні 2023 року вона перенесла тяжку онкологічну операцію, а дитина потребує більших витрат на харчування, одяг та лікування. У зв`язку з інфляцією рівень споживчих цін зріс порівняно з 2015 роком. Просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини з 930 грн. на 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 02.10.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач подав до суду відзив, у якому не заперечував проти збільшення аліментів до розміру 1416,50 грн., щомісячно, однак заперечував проти задоволення позовної заяви [PERSON] в повному обсязі через наявність у нього дружини та дитини на утриманні, відсутність постійного джерела доходу. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Голосіївського раойнного суду міста Києва від 07.05.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Відповідно до копії звіту лікарні «Ландсхут-Ахдорф» від 17.01.2023 [PERSON] було прооперовано за діагнозом серозно-папілярна карцинома яєчника двобічно. Як вбачається з довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України, відомості про сплату [PERSON] страхових внесків за 2022 та 2023 роки. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року, інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, [PERSON] відсутня. 07.06.2014 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 07.06.2014 р. Згідно свідоцтва про народження від 23.05.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, [INFO] у відповідача [PERSON] народився син [PERSON] . Відомості про ухвалення Голосіївським районним судом міста Києва рішення від 06.02.2015 відсутні. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач наголосила, що її матеріальне становище не дозволяє їй повноцінно утримувати дитину, у зв`язку з об`єктивним подорожчанням рівня життя та її тяжким станом здоров`я. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів підлягає зміні з часу набрання цим рішенням законної сили, про що роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів у бік збільшення, суд враховує вікові потреби дитини, період навчання, стан здоров`я дитини, її батьків, а також розмір їх доходів. Судом встановлено, що стан здоров`я позивачки погіршився, на підтвердження чого нею було надано копію довідки, яка приймається судом. Відомості про погіршення стану здоров`я відповідача відсутні. При цьому суд враховує, що відповідач має на утриманні іншу неповнолітню дитину. Надаючи оцінку доводам відповідача, який не заперечував проти стягнення з нього аліментів на рівні 1416,50 грн., тобто на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, суд критично ставиться до такої позиції відповідача, який погодився на збільшення аліментів на утримання дочки до мінімально встановленої законодавством суми аліментів. При цьому відповідач надав відомості про відсутність у нього доходів лише за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року. Докази того, що його матеріальний стан погіршився у порівнянні на дату останнього збільшення аліментів, відсутні. Суд вважає, що у сукупності з погіршенням фінансового стану та стану здоров`я [PERSON] , що розмір аліментів у 1416,50 грн. на місяць не забезпечить необхідний рівень життя дитини з урахуванням її віку та необхідністю забезпечення належного матеріального утримання дитини та її гармонійного розвитку. Виходячи з визначеного законодавством обов`язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, виходячи із принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, на утримання яких стягуються аліменти, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів до 2000 грн. і вважає, що визначений розмір аліментів, є помірним для відповідача. Зважаючи на те, що відомості про ухвалення Голосіївським районним судом міста Києва рішення від 06.02.2015 відсутні, а позивач помилково просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі цього рішення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial