Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на 6\~місяців; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300\~м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з постраж\-далою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. Заява обґрунтована тим, що заявник і заінтересована особа проживали однією сім`єю як чоловік та дружина близько 9 років, від цих відносин мають доньку [PERSON] , [INFO] . З грудня 2023\~року заявник та заінтересована особа проживають окремо. Заявник з дитиною проживає у належному їй будинку за адресою: [ADDRESS] . Заінтересована особа систематично вчиняє насильство щодо заявника, зловживає спиртними напоями, його поведінка негативно впливає на здоров`я, моральний стан, психічне здоров`я заявника та їх дитини. Заінтересована особа вчиняє насильство щодо заявника у присутності дитини, його агресія щоразу посилюється. Через це заявник переконаний, що вірогідність продовження домашнього насильства, настання тяжких наслідків для його здоров`я та здоров`я дитини є дуже високою. Ухвалою суду від 08\~лютого 2024\~року провадження у справі відкрито, розгляд здійснюється за правилами окремого провадження. У судове засідання учасники справи не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавали, заявник просила розглянути справу у її відсутність, заінтересована особа причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши усі обставини справи, суд приходить до такого. Заявник [PERSON] із заінтересованою особою [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік і дружина, від цих відносин у них [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Заявник з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] , у будинку, який належить заявникові (а.с. 13-14, 15). 03\~жовтня 2022\~року [PERSON] вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно\~заявника.\~Працівниками поліції\~складено протокол\~про адміністративне\~правопорушення про\~вчинення домашнього\~насильства та\~передано справу\~до суду.\~Постановою Новомосковського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 05\~грудня\~2022\~року у\~справі №\~183/6479/22\~ [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. 09 грудня 2023 року [PERSON] вкотре вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявника. Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15\~грудня 2023 року у справі № 183/13624/23 [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. 03 грудня 2023\~року [PERSON] вкотре вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявника. Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року у справі № 183/13521/23 [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~04 січня 2024\~року [PERSON] вкотре вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявника. Працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника (серія АА №\~365261) строком на 3 доби та складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. \~ \~ \~ \~21\~січня 2024\~року [PERSON] вкотре вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявника. Працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника (серія АА № 365362) строком на 4 доби та складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. \~ \~ \~ \~28\~січня 2024\~року [PERSON] вкотре вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявника. Працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника (серія АА №\~326254) строком на 5 діб та складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. У рішенні від 23\~серпня 2016\~року у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») Європейський суд з прав людини наголосив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ч.\~1-4\~ст.\~77\~ЦПК України належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ч.\~1-2\~ст.\~78 ЦПК\~України суд\~не бере\~до уваги\~докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з\~ч.\~1-2\~ст.\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини мають батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1)\~заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Оцінивши наявні письмові докази за критеріями належності, допустимості, достовірності та достатності, застосувавши принцип доказування у цивільних справах - баланс вирогідностей, судом установлено, що існує факт домашнього насильства при малолітній дитині [PERSON] , що може негативно вплинути на її психічне здоров`я. Відтак дії заінтересованої особи щодо заявника, приниження честі та гідності заявника, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника та загроза психічному здоров`ю дитини. Така поведінка свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, а також здоров`я дитини, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою, а тому суд переконаний у необхідності видачі обмежувального припису. Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 3508 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган міської ради. Судові витрати, відповідно до частини 3 статті 3505 ЦПК України, відносяться за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved