Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 21.01.2016 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що спільне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного з подружжя, розбіжностями у поглядах на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Впродовж тривалого часу сторони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені та спільне господарство сторони не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 24.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що складений актовий запис № 54. 30.10.2023 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк на усунення недоліків позовної заяви. 03.11.2023 представник позивача усунув недоліки позовної заяви. 09.11.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 06.12.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 06.12.2024 судове засідання відкладене на 15.01.2024 у зв`язку з неявкою учасників справи. 15.01.2024 судове засідання відкладене на 12.02.2024 у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання. У судове засідання 12.02.2024 позивач [PERSON] та її представник адвокат Молень Р.Б., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 12.02.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 21.01.2016 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції складений актовий запис № 54. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (а.с. 5). У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалася на те, що спільне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного з подружжя, розбіжностями у поглядах на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Впродовж тривалого часу сторони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені та спільне господарство сторони не ведуть. Відповідач докази на спростування указаних обставин суду не надав. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № ПН 215600426655 (платіж № 1228729602) (а.с. 1). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач у позовній заяві вказала про намір подати докази на підтвердження розміру судових витрат, які сплатила позивач у зв`язку з розглядом цієї справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає за необхідне згідно зі ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Outcome: approved