Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

10\~січня 2024\~року [PERSON] ,\~звернулась до\~суду в\~порядку окремого\~провадження із\~заявою про\~встановлення факту\~народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим України, матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Нікополь Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] народився її онук [PERSON] , що підтверджується довідкою про народження № Р-01625, виданої 03 травня 2023 року Відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 травня 2023 року Відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, запис акту про народження № 110239910000601469000. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка м.Нікополь Дніпропетровської області, є її донькою і на теперішній час проживає на тимчасово окупованій території АР Крим. Мати дитини [PERSON] не має можливості приїхати до України для проведення державної реєстрації народження свого сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до вимог чинного законодавства України, так як не може з дитиною перетнути кордон за виданим свідоцтвом про народження дитини, а покинути дитину на деякий час саму теж не має можливості. Тому, у зв`язку з вищевикладеним, вона, у відповідності до вимог чинного законодавства, наділена правом на подання даної заяви і змушена звернутись до суду з проханням встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим України, мати дитини [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Нікополь Дніпропетровської області. Запис про батька дитини [PERSON] , [INFO] , у Книзі реєстрації народжень провести відповідно до\~ст.135 СК України. В судове засідання заявниця не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити за своєї відсутності, на задоволенні заяви наполягає та просить суд її вимоги задовольнити (а.с.5). Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, при цьому, 17 жовтня 2023 року на електрону адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від неї надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с.24). Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У відповідності до п.7 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 18\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року визначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується довідкою про народження № Р-01625, виданою 03 травня 2023 року Відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 03 травня 2023 року Відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, запис акту про народження №110239910000601469000 (а.с.7). Тобто, вищевказаний документ є фактично недійсним, оскільки не створює правових підстав для заявниці та її новонародженого онука, оскільки його видано на тимчасово окупованій території. Згідно ч.3\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені обставини позбавляють заявника можливості зареєструвати місце народження свого онука та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини. Тобто, в даному випадку, наявні обставини, які свідчать про той факт, що заявницею не було пред`явлено медичний документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". Відповідно до п.4\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5\~(у редакції\~наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи; медичне свідоцтво\~про народження,\~медична довідка\~про перебування\~дитини під\~наглядом лікувального\~закладу.\~Ці документи\~подаються для\~державної реєстрації\~народження дитини,\~яка досягла\~одного року\~і більше;\~ акт,\~складений відповідними\~посадовими особами\~(капітаном\~судна,\~командиром,\~начальником потяга\~тощо)\~за участю\~двох свідків\~і лікаря\~або фельдшера\~(якщо\~лікар або\~фельдшер були\~на транспортному\~засобі),\~у випадку\~народження дитини\~на морському,\~річковому,\~повітряному судні,\~у потязі\~або в\~іншому транспортному\~засобі.\~У разі\~відсутності лікаря\~або фельдшера,\~державна реєстрація\~народження проводиться\~на підставі\~вказаного акта\~та медичної\~довідки про\~перебування дитини\~під наглядом\~лікувального закладу; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, у разі мертвонародження. Враховуючи те, що [PERSON] не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів заявника та її онука як громадянина України, суд вважає можливим встановити факт народження [PERSON] , який народився [INFO] в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим України, матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Нікополь Дніпропетровської області, Відомості про батька та по-батькові дитини внести, на підставі ст.135 СК України. З урахуванням викладених обставин, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved