Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.12.2017 року, квартиру за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 646/7925/17 за позовом його сина [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. 14.04.2017 року, зареєстрований за № 435, визнання права власності на об`єкту нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] . Під час розгляду справи ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.12.2017 року накладено арешт, як засіб забезпечення позову, на вказану квартиру. На підставі ухвали суду від 28.12.2017 року державним реєстратором Департаменту реєстрації ХМР в Державному реєстрі речових прав було вчинено запис про обтяження № 24529088 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова 27.04.2018 року у задоволенні позову у цивільній справі № 646/7925/17 відмовлено, заходи забезпечення позову скасовано. Постановою Харківського апеляційного суду від 20.12.2018 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.04.2018 року скасовано, позовні вимоги [PERSON] задоволено, проте апеляційним судом не було вирішено питання щодо зняття арешту з квартири. На підставі постанови Харківського апеляційного суду від 20.12.2018 року за [PERSON] зареєстровано право власності на частини квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, позивач є його спадкоємцем. Для прийняття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В., якою було відкрито спадкову справу № 30/2020. 03.05.2023 року приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 01.01.2024 року за вх. № 2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що в процедурі розгляду заяви № 56416960 від 31.07.2023 державним реєстратором було встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру прав відкрито розділ № 1099143663101 на квартиру [ADDRESS] та зареєстровано право спільної часткової власності за фізичними особами. Крім того, зазначений розділ містить актуальний запис № 24529088 від 28.12.2017 про арешт нерухомого майна на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.12.2017 року по справі № 646/7925/17. Розглянувши заяву № 56416960 від 31.07.2023 та додані до неї документи, державним реєстратором було встановлено наявність підстав для відмови в проведенні державної реєстрації припинення обтяження та 31.07.2023 було прийнято рішення № 68674892 про відмову в проведенні реєстраційних дій державної реєстрації припинення обтяження № 24529088 на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності зі ст. 279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.04.2018 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] ,\~ третя особа приватний нотаріус Куксін С.Ю. про\~ визнання недійсним договору дарування нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Куксіним С.Ю. Харківського міського нотаріального округу від 14.04.2017 року зареєстрованого за № 435, та визнання за [PERSON] право власності на об`єкта нерухомого майна трьох кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , відмовлено. Скасовано\~ заходи забезпечення позову щодо накладання\~ арешту на трьох кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] відповідно до\~ ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від\~ 21.12.2017 року. Постановою Харківського апеляційного суду від 20.12.2018 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.04.2018 року скасовано, позовні вимоги [PERSON] задоволено: визнано недійсним договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. від 14.04.2017 року, зареєстрований за № 435; визнано за [PERSON] право власності на частини квартири [ADDRESS] ; іншу частини квартири [ADDRESS] залишено у власності [PERSON] . Питання щодо зняття арешту, накладеного ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.12.2017 року, на квартиру [ADDRESS] апеляційним судом не вирішено. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.09.2020 року виконавчим комітетом Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . 03.05.2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В. винесено постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . 06.07.2023 року позивач звертався до Департаменту реєстрації Харківської міської ради з заявою про скасування запобіжних заходів, накладених на підставі рішення суду. 30.07.2023 року державним реєстратором прийнято рішення № 68674892 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Статтею 41\~Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтями 316, 317, 319\~ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно до пункту 2 Постанови Пленуму\~Вищого\~спеціалізованого\~суду України\~з\~розгляду\~цивільних і\~кримінальних\~справ\~«Про судову\~практику\~в\~справах про\~зняття\~арешту\~з майна»\~№5\~від\~03.06.2016\~року, відповідачами в справі за позовом про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Такий же висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19). Відповідно до п. п. 8, 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту. Звертаючись до суду із позовом, позивач ставить перед судом вимоги про зняття арешту з майна спадкодавця, оскільки накладення арешту на майно порушує його право на спадкування та право власності, захист якого передбачено ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову про звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved