Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про зміну способу участі у спілкуванні батька з дітьми. В обґрунтування позову зазначає, що 04.02.2011 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, під час якого у них народились діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 05.02.2018 року шлюб між ними розірвано та рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11.06.2021 року, що набрало законної сили, визначений спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дітей шляхом встановлення графіку зустрічей та спілкування з дітьми. У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України їй довелось виїхати з дітьми за межі країни та переїхати на проживання до США, про що було відомо відповідачу, проте незважаючи на це та наявну можливість спілкуватися з дітьми через соціальні мережі Вайбер, Вотсап, Телеграм, [PERSON] звернувся до Подільського районного ВДВС у м. Києві із заявою про примусове виконання рішення, у зв`язку із чим відкрито виконавче провадження. Оскільки вона не може виконати рішення Подільського районного суду міста Києва від 11.06.2021 року зважаючи на те, що в Україні діє воєнний стан, вона перебуває з дітьми в США, та зважаючи на те, що [PERSON] , який знаходиться в Україні, має можливість спілкуватися з дітьми через соціальні мережі Вайбер, Вотсап, Телеграм, [PERSON] просить суд змінити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні із дітьми, яке визначено в рішенні Подільського районного суду міста Києва від 11.06.2021 року, а саме на: необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми - починаючи з понеділка по п`ятницю з 23 год. 00 хв., протягом 30 хв. (за київським часом, враховуючи різницю в часі 7 год.), а щосуботи та неділі - з 20 год. 00 хв., протягом 1 години (за київським часом, враховуючи різницю в часі 7 годин) за умови бажання дітей та з врахуванням стану здоров`я дітей до моменту повернення дітей на територію України. [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. У відповіді на відзив [PERSON] заперечуючи твердження відповідача, викладені у відзиві, просить поданий нею позов задовольнити у повному обсязі. Представник [PERSON] - адвокат Колісник О.В. у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. [PERSON] та його представник - адвокат Козакевич О.С. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Від представника служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про неможливість проведення обстеження умов проживання дітей та проведення роботи щодо з`ясування прихильності дітей до кожного з батьків, оскільки діти проживають на території іншої держави. Також просив проводити розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересі (ч. 1 ст. 4 ЦК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON] ) уклали шлюб 04.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 19). У шлюбі у них народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( а.с. 17-18). Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05.02.2018 року шлюб між [PERSON] , та [PERSON] розірвано (а.с. 25). Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11.06.2021 року зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди батьку у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначивши спосіб участі батька у спілкуванні з дітьми шляхом встановлення графіку зустрічей та спілкуванні з дітьми наступним чином: кожного вівторка та середи з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання дітей або в іншому місці, з правом забирати дітей в цей день з дитячих учбових закладів (з урахуванням режиму дня дітей), з повідомленням про це [PERSON] , з обов`язковим поверненням дітей до місця проживання; кожної першої та третьої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за місцем проживання дітей або в іншому місці, з правом відвідувати разом з дітьми виховально-розважальні установи та заклади (цирк, гральні майданчики, спортивні секції та майданчики, кінотеатри, заклади громадського харчування, театри, установи, магазини тощо), з повідомленням про такі відвідування [PERSON] , з обов`язковим дотриманням режиму дня дітей, їх потреб і інтересів та поверненням дітей до місця проживання; кожної другої та четвертої неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за місцем проживання дітей або в іншому місці, з правом відвідувати разом з дітьми виховально-розважальні установи та заклади (цирк, гральні майданчики, спортивні секції та майданчики, кінотеатри, заклади громадського харчування, театри, установи, магазини тощо), з повідомленням про такі відвідування [PERSON] , з обов`язковим дотриманням режиму дня дітей, їх потреб і інтересів та поверненням дітей до місця проживання; щорічно проводити з дітьми половину зимових, весняних, літніх та осінніх канікул, з повідомленням [PERSON] про місце перебування дітей, з обов`язковим дотриманням режиму дня дітей, їх потреб і інтересів та поверненням дітей до місця проживання. Крім того, зобов`язано [PERSON] завчасно попереджати [PERSON] про неможливість зустрічі з дітьми відповідно до визначеного йому графіку. Визначено, що місцем, з якого батько забирає дітей у вихідні є адреса їх зареєстрованого місця проживання з матір`ю. У разі хвороби дітей, якщо це припадає на день зустрічі, перености зустріч на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси дітей, їх стан здоров`я та потребу у повноцінному розвитку відповідно до віку дітей (а.с. 26-30). Згідно листа головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 08.03.2022 року виїхали за межі території України. Інша інформації про перетин ними державного кордону України у період з 25.02.2022 року по 04.01.2023 року відсутня (а.с. 20). 01.04.2022 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали візи США та 20.04.2022 року в`їхали на територію США (а.с. 32-34). Відповідно до форми № І-94 митної та прикордонної служби США [PERSON] та [PERSON] в`їхали 20.04.2022 року, термін дії допуску до 19.10.2022 року (а.с. 91-93). Згідно листа посольства України у Сполучених Штатах Америки від 08.09.2023 року [PERSON] та [PERSON] не перебувають на консульському обліку Посольства України в США (а.с. 90). 05.09.2022 року Подільським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 758/14687/18, на підставі якого постановою головного державного виконавця Подільського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Полінського Б.А. від 05.10.2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми (а.с. 36-37). 29.11.2022 року головний державний виконавець Подільського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Полінський Б.А. виніс постанови про накладення штрафу на боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засоби, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника (а.с. 38-44). При цьому, постановою Київського апеляційного суду від 18.04.2023 року визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Подільського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Полінського Б.А. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами від 23.12.2022 року (а.с. 45-49). Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09.02.2023 року відстрочено виконання рішення суду від 11.06.2021 року терміном на 6 місяців (а.с. 50). У судовій практиці Великої Палати Верховного Суду йдеться про те, що загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень (постанова від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц). Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Дія вказаного принципу проявляється не лише у чіткості та зрозумілості закону, скільки в процесі його правозастосування. Гарантія остаточності та обов`язковості судових рішень є складовими принципу правової визначеності та означають, що остаточне рішення компетентного суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим як для сторін процесу, так і для суду, який ухвалив таке рішення, і не може переглядатися (постанова від 21.02.2020 року у справі № 813/2646/18). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що визначений рішенням суду спосіб участі батьків у спілкуванні та вихованні дітей повністю відповідає їх інтересам та враховує права батьків, зміст цього судового рішення вказує на те, що визначений спосіб участі батька у спілкуванні з дітьми не потребує зміни за ініціативи матері, а наведені позивачкою доводи по суті зводяться до незгоди з рішеннями державного виконавця порядок оскарження яких визначений процесуальним законом, суд дійшов висновку про відмову у позові [PERSON] .

Outcome: approved