Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Слов`янської міської ради Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] [INFO] була особою з інвалідністю першої групи А з дитинства, а тому потребувала постійного стороннього догляду і нагляду, про що свідчить Довідка до Акта огляду МСЕК серія 10 ААБ №060305 від 07.09.2011. Усе своє життя вона проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті догляд за [PERSON] здійснював її брат [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті догляд за [PERSON] здійснювала [PERSON] , оскільки через стан здоров`я [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги, догляду і нагляду, тому з грудня 2004 року по 16.07.2022 року [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] здійснювала за [PERSON] догляд, забезпечувала необхідними продуктами харчування, ліками, гігієнічними засобами, готувала їжу, прала білизну, слідкувала за порядком у квартирі. Саме вона завжди була присутня при огляді лікаря, брала рецепти у лікаря, замовляла ліки. [PERSON] померла [INFO] . Організацією поховання [PERSON] займалась [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] \~прийняла спадщину,\~подала заяву\~нотаріусу, була заведена спадкова справа, проте нотаріус відмовив їй видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують родинні або інші відносини зі спадкодавцем. У [PERSON] немає можливості отримати документ, який би підтверджував факт проживання з [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років. Таким чином, установити цей факт можливо лише у судовому порядку. Просить суд,\~встановити факт\~ \~проживання однією\~сім`єю [PERSON] \~ \~з [PERSON] \~ \~з грудня\~2004\~ року\~ по\~16\~липня 2022 року за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги, серія АН №1187322 від 19 червня 2023 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що після смерті [PERSON] , який був братом [PERSON] , з яким вона проживала, з грудня 2004 року стала проживати з [PERSON] у неї в квартирі, оскільки [PERSON] прикута до ліжка. Саме вона доглядала [PERSON] , вони проживали з нею однією сім`єю з грудня 2004 року. [PERSON] прала, прибирала, осільки [PERSON] була прикутою до ліжка. [PERSON] ходила по магазинам, в аптеку,за сумісні гроші робила покупки. Купила холодильник, документів на нього не має, оскільки він був не новий, вона купувала його з рук, телевізор вона також купувала з рук, не новий, газову колонку. Прибирала в квартирі, ходила у лікарню, викликала лікаря та медсестру. Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Рашевська Г.О., яка діє на підставі Довіреності № 01.01-14/1406 від 09.12.2022, вимоги позивача не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні, а також до суду надала відзив на позов, в якому зазначила, що [PERSON] [INFO] була особою з інвалідністю першої групи А з дитинства, а тому потребувала постійного стороннього догляду і нагляду, після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] та брата [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] . Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 26.07.1999 №270/1 [PERSON] призначено опікуном її брата [PERSON] . Усі кошти підопічної витрачалися опікуном [PERSON] на придбання ліків, засобів гігієни,одягу, взуття, продуктів, сплату комунальних послуг. Відповідно до акту №13-12/100 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 28.12.2015 року підопічну [PERSON] відвідало вдома за адресою: [ADDRESS] . Підопічна мешкає в квартирі зі зручностями сама, на опікуна [PERSON] не скаржиться, доглядом задоволена. До [PERSON] навідується [PERSON] , невістка опікуна, прибирає, готує їжу, тощо, в той же час [PERSON] обслуговує себе сама, ходить у магазин, аптеку. Відповідно до акту №13-12/032 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 04.09.2017 року підопічну [PERSON] відвідано вдома за адресою: [ADDRESS] . Підопічна мешкає в квартирі сама. В квартиру потрапити не вдалося. Спілкувалися з підопічною через вікно у присутності сусідки [PERSON] . На опікуна [PERSON] не скаржилася, [PERSON] відвідує підопічну разом з опікуном вранці та у вечорі. Відповідно до акту №13-12/031 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 17.08.2018 року підопічну [PERSON] відвідало вдома за адресою: [ADDRESS] . Підопічна мешкає в квартирі разом з опікуном [PERSON] .. Ходити підопічна не може,опікуну допомагає дружина. Підопічна забезпечена необхідним та стаціонарного лікування не потребує. [INFO] [PERSON] померла, її похоронами займалася [PERSON] . Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України, необхідне встановлення двох фактів: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа проживали однією сім`єю. Представник відповідача вважає, що позивачем не доведено здійснення разом [PERSON] та [PERSON] витрат, наявності спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання спільного майна, наявності усних домовленостей про порядок користування житлом, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Із матеріалів опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали за різними адресами, маючи власне житло. Позивач надавала спадкодавцю допомогу в догляді та по господарству, була присутня при огляді лікарів, що не є тотожнім із фактом проживання однією сім`єю. Власне ставлення позивача до [PERSON] : періодичне придбання їй продуктів харчування, та участь в допомозі по господарству, а згодом і поховання, не є підтвердженням факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, їх пов`язаності спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, що дає право на спадщину. Тому, представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Рашевська Г.О., просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною померлого опікуна [PERSON] . [PERSON] є її невісткою (дружиною брата [PERSON] ). Після смерті брата [PERSON] , оскільки [PERSON] була особою з інвалідністю та не могла залишатися жити сама, не могла себе обслуговувати, та оскільки [PERSON] була жінкою, вона стіснялася [PERSON] , не хотіла щоб він її перевдягав, купав, тому вони скликали свою сім`ю: брата [PERSON] та його дружину [PERSON] та на сімейній нараді вирішили, що з [PERSON] буде проживати та доглядатиме її невістка [PERSON] . [PERSON] стала проживати з нею з грудня 2004 року одразу після смерті [PERSON] . Її чоловік [PERSON] , який був опікуном [PERSON] приїздив до них, відвідував, однак з нею проживала [PERSON] . [PERSON] з квартири нікуди не виходила, спочатку пересувалася за допомогою стільця, а після смерті [PERSON] злягла. [PERSON] прибирала, купала, одягала, ходила в магазин. Вона постійно проживала з [PERSON] з 2004 року. [PERSON] мала чоловіка, який був братом [PERSON] та [PERSON] , та саме брати вирішили, що [PERSON] буде проживати з [PERSON] , оскільки [PERSON] та [PERSON] добре ладили. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , проживала з нею на одній клітинній площадці за адресою: [ADDRESS] . З 2001 року. [PERSON] знає добре, приходила до [PERSON] кожен день. [PERSON] проживала з братом [PERSON] , пересувалася по квартирі з допомогою стільця, на вулицю не виходила, а коли помер брат [PERSON] , у 2004 році, їй стало гірше, вона злягла і вже сама не пересувалася, а згодом перестала і балакати. [PERSON] після смерті брата [PERSON] переїхала жити до [PERSON] .. [PERSON] була прикута до ліжка, її потрібно було підняти, допомогти їй сісти, та нагодувати з ложки, винести туалет. У них був спільний бюджет, [PERSON] дуже добре доглядала [PERSON] , вона була завжди чистою. [PERSON] ходила у магазин за продуктами харчування, купляла ліки, інші речі вжитку. [PERSON] придбала холодильник, телевізор, газову колонку. Опікуна вона також бачила, він приїздив до них, але не часто. Також свідок [PERSON] вказала, що близько трьох років тому, вона дійсно сиділа на лавці біля під`їзду та до неї підійшли представники виконкому, після того як їм не відчинили двері квартири [PERSON] вони стукали та заглядали у вікна та після того як їм ніхто не відповів, вони у неї запитали про [PERSON] .. Вона їм сказала, що [PERSON] лежача і, що за нею доглядають. Наполягає на тому, що вона не казала представникам виконкому, що [PERSON] проживає одна. [PERSON] постійно проживала з [PERSON] , її не можна було надовго залишати одну. Зазначає, що в Акті записано неправду, що вона сказала, що [PERSON] проживає одна, а опікуни до неї лише приходять. Також в Акті зазначено, що [PERSON] спілкувалася з ними через вікно, що також неправда, оскільки вона не вставала з ліжка та на той час вже не розмовляла. Вони з нею поспілкувалися, а потім склали Акт та пішли. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , проживала з нею в одному будинку за адресою: [ADDRESS] , після смерті батьків вона з 2002 року так і проживає. Дуже добре знала сім`ю [PERSON] , її батьки та батьки [PERSON] товаришували. Також добре знає [PERSON] .. Після смерті брата [PERSON] , який помер у 2004 році, [PERSON] стала проживати з [PERSON] . Вона до них часто навідувалася у гості. [PERSON] добре доглядала за [PERSON] , вона завжди була чиста та охайна. Знає, що [PERSON] мала з [PERSON] спільний бюджет, вона купляла ліки, їжу, техніку, прибирала в квартирі, прала речі. [PERSON] мала поганий стан здоров`я, тому [PERSON] часто вночі викликала медсестру [PERSON] з сусіднього будинку, щоб зробити укол. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 2 ст.315 ЦПК України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При вирішенні справи суд виходить з положень п. 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», яким передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З Довідки КП БТІ м. Слов`янська від 30.05.2023 №288/0.75-2023 вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №1144. З Довідки КП «Контора похоронного обслуговування» № 01-02-51А від 23.06.2023 вбачається, що похованням [PERSON] займалася [PERSON] . З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70094547 від 27.12.2022, вбачається, що приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. відкрита спадкова справа за №138/2022 за заявою [PERSON] 10 червня 2023 року, приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. [PERSON] видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано документи, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем [PERSON] , або не надані документи, що підтверджують проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років. Відповідно до\~ст. 1264 ЦК України\~у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 293 ЦПК України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~та не є вичерпним. Зокрема, згідно ч. 2\~ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абз. 2 п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~(далі - постанова), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 21\~постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Як зазначив Верховний Суд в своїй Постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, з довідки № 360931-21-13 від 14.06.2023, виданої відділом надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області вбачається, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживала разом з [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з грудня 2004 року по липень 2022 року. Також, з довідки №01.1-10/11 від 22.06.2023, виданої КНП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико - соціальної допомоги міста Слов`янська», вбачається, що [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] , мала статус особи з інвалідності 1 «А» групи з дитинства, безстроково. За даними довідки та акту огляду МСЕК №030605 потребувала постійного стороннього догляду. Декларація заключна з сімейним лікарем [PERSON] за даними медичної документації з 2000 року регулярно оглядається лікарем на дому. Зі слів сімейного лікаря під час огляду хворої на дому та проведення стаціонарів на дому соціальні послуги на непрофесійній основі здійснювала [PERSON] за даними журналів видачі засобів реабілітації з 26.02.2020. [PERSON] щомісячно отримувала памперси для хворої. У сімейного лікаря виписувала препарати за програмою «Доступні ліки». Також, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які були приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення, та які суду пояснили, що вони є сусідами [PERSON] , з 2002 року, підтримували з нею дружні стосунки, часто приходили до неї до дому, тому знають, що [PERSON] була інвалідом дитинства,була мало мобільною, у 2004 році пересувалася по квартирі за допомогою стільця, а після смерті її брата [PERSON] у грудні 2004 року стала лежачою, тому [PERSON] з нею постійно проживала в квартирі по [ADDRESS] , доглядала її дуже добре, мала з нею спільний бюджет, купляла продукти харчування, ліки та предмети вжитку, також придбала холодильник, телевізор та газову колонку. Суд приймає такі пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , як належний доказ по справі, оскільки підстав ставити під сумнів достовірність повідомлених свідками обставин у суду немає, до того ж вони повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, а саме з довідкою № 360931-21-13 від 14.06.2023, виданої відділом надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області та довідкою №01.1-10/11 від 22.06.2023, виданої КНП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико - соціальної допомоги міста Слов`янська» на яких стоять підписи керівників, скріплені печаткою, та в яких зафіксовано, що саме [PERSON] проживала з [PERSON] з грудня 2004 року по день її смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, представником відповідача [PERSON] не визнається той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю з 2004 року, оскільки у [PERSON] була своя квартира та сім`я, тому представник вважає неможливим проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] . Крім того, Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 26.07.1999 №270/1. [PERSON] призначено опікуном її брата [PERSON] . Усі кошти підопічної витрачалися опікуном [PERSON] на придбання ліків, засобів гігієни, одягу, взуття, продуктів, сплату комунальних послуг, про що свідчать звіти опікуна про витрати підопічного. Відповідно до акту №13-12/100 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 28.12.2015 року підопічну [PERSON] відвідало вдома за адресою: [ADDRESS] . Підопічна мешкає в квартирі зі зручностями сама, на опікуна [PERSON] не скаржиться, доглядом задоволена. До [PERSON] навідується [PERSON] , невістка опікуна, прибирає, готує їжу, тощо, в той же час [PERSON] обслуговує себе сама, ходить у магазин, аптеку. Відповідно до акту №13-12/032 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 04.09.2017 року підопічну [PERSON] відвідано вдома за адресою: [ADDRESS] . Підопічна мешкає в квартирі сама. В квартиру потрапити не вдалося. Спілкувалися з підопічною через вікно у присутності сусідки [PERSON] . На опікуна [PERSON] не скаржилася, [PERSON] відвідує підопічну разом з опікуном вранці та у вечорі. Відповідно до акту №13-12/031 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 17.08.2018 року підопічну [PERSON] відвідало вдома за адресою: [ADDRESS] . Підопічна мешкає в квартирі разом з опікуном [PERSON] .. Ходити підопічна не може, опікуну допомагає дружина. Підопічна забезпечена необхідним та стаціонарного лікування не потребує. З-за таких обставин, а саме наявності у [PERSON] опікуна, який приходив до [PERSON] та відповідно до актів здійснював за нею догляд, представник відповідача вважає, неможливим. Однак, до таких заперечень представника відповідача суд ставиться критично, оскільки Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 26.07.1999 №270/1 [PERSON] призначено опікуном її брата [PERSON] ще у 1999 році, однак фактично з нею проживав її брат [PERSON] до грудня 23004 року, який ї доглядав її, що не заперечується представником відповідача та підтверджено поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які суд приймає до уваги, оскільки такі пояснення свідків є послідовними, не суперечать один одному та не спростовуються іншими доказами по справі, а тому суд приймає їх до уваги як належний доказ по справі, що до дня смерті брата [PERSON] , до 02 грудня 2004 року, [PERSON] постійно проживала зі своїм братом [PERSON] , який доглядав її. Також, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті підстави, що у [PERSON] була своя квартир, в якій вона є зареєстрованою, та сім`я, що неможливим проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , оскільки реєстрація місця проживання не зобов`язує таку особу проживати саме там, де вона зареєстрована та не доводить факту проживання особи за іншою адресою. Крім того, за змістом\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема, за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц. Крім того, в судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , яка є дружиною опікуна [PERSON] , який помер [INFO] , яка пояснила, що її чоловік був опікуном сестри [PERSON] , однак, оскільки [PERSON] не хотіла, щоб він з нею жив, її купав, перевдягав, виносив за нею горщик,оскільки вона його стіснялася, вони на сімейній нараді вирішили, що з [PERSON] буде жити [PERSON] - дружина іншого брата [PERSON] .. [PERSON] з грудня 2004 року стала проживати з нею однією сім`єю, вести з нею один бут, купляли їй їжу, ліки, сплачувала комунальні послуги, придбала для них холодильник, телевізор, встановила газову колонку. Крім того, такі пояснення свідка [PERSON] підтверджуються й поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які також надали аналогічні пояснення, щодо терміна проживання та однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , в суді. Також, той факт, що [PERSON] була забезпечена належним доглядом, їжею, ліками та одягом свідчать й акти УСЗН Слов`янської міської ради Донецької області за період з 2007 по 2018 роки. Також, на підтвердження проживання однією сім`єю та ведення сумісного бюджету, [PERSON] надано копії чеків про сплату комунальних послуг, гарантійний талон на телевізор 2010 року, та Акт введення в експлуатацію газового проточного водонагрівача, в якому зазначено, що водонагрівач встановлено в квартирі [ADDRESS] , власник [PERSON] . Також суд приймає до уваги пояснення свідка [PERSON] , в тій частині, що близько трьох років тому, вона дійсно сиділа на лавці біля під`їзду та до неї підійшли представники виконкому, після того як їм не відчинили двері квартири [PERSON] вони стукали та заглядали у вікна та після того як їм ніхто не відповів, вони у неї запитали про [PERSON] .. Вона їм сказала, що [PERSON] лежача і, що за нею доглядають. Наполягає на тому, що вона не казала представникам виконкому, що [PERSON] проживає одна. [PERSON] постійно проживала з [PERSON] , її не можна було надовго залишати одну. Зазначає, що в Акті записано неправду, що вона сказала, що [PERSON] проживає одна, а опікуни до неї лише приходять. Також в Акті зазначено, що [PERSON] спілкувалася з ними через вікно, що також неправда, оскільки вона не вставала з ліжка та на той час вже не розмовляла. Вони з нею поспілкувалися, а потім склали Акт та пішли. Суд приймає такі свідчення свідка [PERSON] до уваги, оскільки метою соціальних працівників було не встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , а встановлення належного догляду за підопічною [PERSON] . Разом з тим, в Акті планового відвідування №13-12/100 від 28.12.2015 року зазначено, що опікун [PERSON] мешкає у селі та всі опікунські обов`язки щодо [PERSON] здійснює [PERSON] . В Акті планового відвідування №13-12/032 від 04.09.2017 року зазначено, що [PERSON] двері в квартиру не відчинила, зі слів сусідки [PERSON] пересувається лише з табуретом та тільки біля ліжка. В ході бесіди з`ясовано, що опікується [PERSON] дружина опікуна [PERSON] , вона їй купує їжу, ліки, пере, прибирає, повністю всім забезпечує: білизною, їжею, в кімнатах чисто, прибрано, доглядає її дуже старанно. Акт складено зі слів сусідки [PERSON] . Разом з тим, ці акти мають неточності, а саме: [PERSON] не є дружиною опікуна [PERSON] , вона є дружиною його брата [PERSON] , а також в судовому засіданні свідок [PERSON] заперечувала той факт, що саме з її слів було записано в акті, що [PERSON] мешкає окремо. Крім того, суд вважає належним зазначити, що дані акти планового відвідування свідчать лише про належний догляд за підопічною [PERSON] , оскільки вони складалися працівниками УПСЗН лише для перевірки виконання обов`язків опікуна, а не з метою встановлення факту постійного проживання з підопічною. Встановлення факту проживання однією сім`єю впливає на спадкові права [PERSON] . Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Звертаючись з позовом до суду, позивач наводить аргументи про те, що з грудня 2004 року по 16.07.2022 спільно проживали із померлою в одній квартирі, вели спільне господарство, за життя [PERSON] саме [PERSON] постійно опікувалася [PERSON] , здійснювала за нею догляд, вони вели спільний бюджет, забезпечувала необхідними продуктами харчування, ліками, гігієнічними засобами, придбавала та готувала їжу, прала, прибирала, підтримувала квартиру у належному стані, купляли побутові речі, на це все вони мали спільні витрати та вищевказані доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами [PERSON] та які безпосередньо були свідками факту, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет з грудня 2004 року по 16 липня 2022 року за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Оцінюючи добуті в підготовчому судовому засіданні докази, враховуючи\~\~визнання вимог позову відповідачем, яке прийняте судом, суд вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved