Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить: поновити їй строк для прийняття спадщини після смерті її рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] та визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , є старшою сестрою свого рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.09.2022 p.). Дівоче прізвище позивача [PERSON] . 25.06.1988 р. позивач вийшла заміж за [PERSON] і змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] батько позивача [PERSON] помер. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Померлий [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 06.03.2008 р. Рідний брат позивача [PERSON] одружений не був, дітей не мав. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті свого рідного брата, яка бажає прийняти спадщину. 21 червня 2023 р. позивач звернулась до нотаріуса з можливістю видати їй документи про спадщину(свідоцтво про право на спадщину за законом), але враховуючи, що з моменту смерті спадкодавця сплинув 6-ти місячний термін і позивач не була зареєстрована за однією адресою з померлим то їй в її проханні було відмовлено. Позивачем був пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: до смерті рідний брат хворів онкологією і позивач завжди з ним була поруч у квартирі [ADDRESS] . Після смерті рідного брата позивач вважала, що квартира в якій він проживав і так належить позивачу у зв`язку з тим що вона його доглядала у цій квартирі, а також у зв`язку відсутністю інших спадкоємців. Позивач не має юридичної освіти і тому у питаннях про спадщину не усвідомлена. Позивач навіть не знала в який термін необхідно подавати відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. З 24.02.2022 до теперішнього часу тривають реальні бойові дії, відповідні реєстри для відкриття спадкової справи не працювали тривалий час. Відмовлятись від прийняття спадщини позивач не має наміру. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16.11.2023 р. залучено до участі у справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, оскільки вона є спадкоємцем і має намір оформити право власності на квартиру, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач Дружківська міська\~територіальна громада\~в особі\~Дружківської міської\~військової адміністрації про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Участь свого повноважного представника в судовому засіданні не забезпечено, клопотань або заяв про відкладення або розгляд справи без їх участі суду не надано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До відносин спадкування правила ЦК України (книга 6 Спадкове право, ст.ст.1216-1308) застосовуються, якщо спадщина відкрилась після набрання ним чинності з 01 січня 2004 року, а також якщо спадщина відкрилась до цієї дати, але не була прийнята ніким із спадкоємців (пункти 1, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до\~ст.1221\~ЦК України,\~місцем відкриття\~спадщини є\~місце подання\~першої заяви,\~що свідчить\~про волевиявлення\~щодо спадкового\~майна,\~спадкоємців,\~виконавців заповіту,\~осіб,\~заінтересованих в\~охороні такого\~майна,\~або вимоги\~кредиторів (ч.1). На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2). Відповідно до ч. 1 ст.9-1 Закону № 1669-VII, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюються або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням КМУ, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дружківка, Донецької області є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого Дружківським МВ УМВС України в Донецькій області від 23.01.1998 року (а.с.4-6). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15.03.1968 року виданого Дружківським міським бюро РАЦС Донецької області [PERSON] народилася [INFO] , батьком зазначений [PERSON] , матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 25.06.1988 року відділенням реєстрації актів цивільного стану Дружківського міськвиконкому Донецької області між [PERSON] та [PERSON] 25.06.1988 року укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів укладення шлюбу 25.06.1988 року зроблено запис за №268, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України [PERSON] , народився [INFO] , актовий запис № 819 від 24.12.1973 року, актовий запис складено відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, батьком зазначений [PERSON] , матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис про смерть № 349 від 21.09.2022 року (а.с.8). [PERSON] , помер [INFO] , у віці 66 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис про смерть № 488 від 08.06.2007 року (а.с.9). [PERSON] , померла [INFO] , у віці 60 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис про смерть № 71 від 17.01.2008 року (а.с.10). Як вбачається з листа Приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.М. № 369/01-16 від 21.06.2023 року при зверненні до нотаріуса [PERSON] щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , надано роз`яснення, що оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в нотаріальну контору (до приватного нотаріуса) в установлений законом строк не подала та на момент смерті не була зареєстрована за однією й тією ж адресою з померлим, вона пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.7). Як вбачається із договору купівлі-продажу квартири від 06.03.2008 року зареєстрованого в реєстрі за №1755 та посвідченого нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Миросєді В.М. [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Факт реєстрації в зазначеній квартирі [PERSON] підтверджується копією домової книги в якій зазначено, що з 30.09.2009 року [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.13, 15-16). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74139538 від 28.09.2023 року наданої Приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.М. у спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи (а.с.27). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №74139573 від 28.09.2023 року наданої Приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.М. у Спадковому реєстрі наявна інформація про чинний заповіт № 54167794 посвідчений 16.02.2013 року приватним нотаріусом Гнатенко В.Л. (а.с.28). Як вбачається із копії заповіту від 16.02.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Гнатенко В.Л., [PERSON] [INFO] , заповідає [PERSON] [INFO] , належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку, загальною площею 6,27 гектарів, кадастровий номер 1422087700-03-000-0429 (а.с.40). Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті рідного брата за законом. Однак, вона не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс 17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв`язку із об`єктивними, непереборними труднощами, що стало перешкодою до реалізації своїх спадкових прав та пропуску шестимісячного строку. Пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які на думку позивача дають правові підстави вважати їх поважними. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.\~81\~ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved