Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 21.02.2022 між ТОВ "Бізнес Позика" та відповідачем [PERSON] укладено договір №449912-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ "Бізнес Позика" 21.02.2022 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №449912-КС-001 про надання кредиту. В цей же день [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №449912-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9309, на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 21.02.2022 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено договір №449912-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору кредиту, ТОВ "Бізнес Позика" надає [PERSON] кошти у розмірі 50 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 50 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором №449912-КС-001 про надання кредиту від 21.02.2022 належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 02.11.2023 року в розмірі 130 715,87 грн., що складається з: 50 000 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 73 215,87 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 7500 грн - суми прострочених платежів за комісією. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 130 715,87 грн та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялась про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання, в судове засідання не з`явилась. Клопотання про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направила. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 лютого 2022 року між ТОВ "Бізнес Позика" та відповідачем [PERSON] укладено договір №449912-КС-001 про надання кредиту (а.с.18 ). Договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика", через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №449912-КС-001 від 21.02.2022 (а.с.30). Як вбачається з позову та доданих до нього документів, кредитний договір між кредитором та позичальником був підписаний електронним підписом останнього, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора G-9309, отриманого на номер телефону [NUMBER] , тобто був укладений в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243ск20), від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20. Таким чином, суд вважає встановленим факт укладення між ТОВ "Бізнес Позика" та відповідачем [PERSON] договору №449912-КС-001 про надання кредиту від 21.02.2022 із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується, зокрема, Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.5 2.7 договору №449912-КС-001про надання кредиту від 21.02.2022 року, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000 грн, строком на 24 тижнів, до 08.08.2022 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86645542% за кожен день користування кредитом, комісії за надання кредиту 7500 грн, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором. Сторонами в п. 3.2 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 50 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , відкриту в АТ «Універсал Банк», що підтверджується довідками про видачу коштів (а.с.33). Зарахування грошових коштів на загальну суму 50 000 грн на банківську картку в АТ «Універсал Банк» № [NUMBER] , що відкрита на ім`я [PERSON] , також підтверджується випискою про рух коштів по картці за період з 21.02.2022 по 17.03.2023, наданою АТ «Універсал Банк». Відповідач [PERSON] здійснювала користування кредитними коштами, про що свідчить виписка по рахунку, проте в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконувала, передбачені умовами договору №449912-КС-001 про надання кредиту від 21.02.2022 належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 02.11.2023 в розмірі 130 715,87 грн, що складається з: 50 000 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 73 215,87 грн - суми прострочених платежів по процентах; 7 500 грн - суми прострочених платежів за комісією, згідно розрахунку заборгованості за договором (а.с.11-15). Приймаючи до уваги невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за договором №449912-КС-001 про надання кредиту від 21.02.2022 року, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Бізнес Позика" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 130 715,87 грн, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивачем подано позов в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» та сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн, тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved