Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до Вінницької міської\~ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2023 року. Доказом\~того,\~що померла [PERSON] є дружиною позивача є свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2023 року. Після смерті дружини відкрилась спадщина на частину будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса, де постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лавренова І.А. від31.08.2023 року було відмовлено у видачі свідоцтва, з підстав того, що протягом шести місяців не було подано заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні, оскільки дітей від шлюбу не мала, в інших шлюбах не перебувала, хворіла, їй була визначена 2-а група інвалідності. Строк подачі заяви нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідності до норм ст. 1270 ЦК України сплив 07.08.2023 року, а з заявою про видачу свідоцтва позивач звернувся 31.08.2023 року. На час відкриття спадщини, після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] діяв підзаконний акт,який встановлював строк для прийняття спадщини 10 місяців, позивач був впевнений, що строк подачі заяви спливе 07.12.2023 року. Просив суд, визначити [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] додатковий строк тривалістю в три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позицію викладену у відзиві. 18.12.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що обов`язковою умовою задоволення позову є доведення такого факту, що існуючі перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини створили спадкоємцеві об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини. Позивачем такі обставини не були доведені. Просили суд, в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено наступні фактичні обставини у справі. [INFO] померла дружина позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2023 року (а.с.4). Доказом того, що померла [PERSON] є дружиною позивача є свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2023 року (а.с.5). Після смерті дружини відкрилась спадщина на частину будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса, де постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лавренова І.А. від31.08.2023 року було відмовлено у видачі свідоцтва, з підстав того, що протягом шести місяців не було подано заяву про прийняття спадщини (а.с.3). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Тому оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17. Разом з тим, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України №64 від 22 лютого 2022 року введено воєнний стан на території України, який діє до теперішнього часу. Пунктом 3постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»(в редакції, чинній з 06 березня 2022 року) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. З 29 червня 2022 року набула чинність постанова Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719, відповідно до якої п.3постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» змінений та установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Зазначені обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяв про прийняття спадщини. Крім того, судом установлено, що строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця сплив 07 серпня 2023 року, 31 серпня 2023 року позивач звернувся до нотаріальної контори, а 10 листопада 2023 року пред`явив позов до суду, тобто пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Суд зазначає, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Вказана позиція узгоджується з висновками, зробленими Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року в справі №681/203/17-ц. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин, а саме через необізнаність, пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню та суд вважає достатнім визначити строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved