Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

14.11.2023 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.01.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» (далі - первісний кредитор) і відповідачем було укладено кредитний договір № 00-580043, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними (далі - Кредитний договір). Всупереч умовам кредитного договору відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Відповідно до Реєстру боржників від 22.12.2022 року до Договору факторингу №22122022/2 від 22.12.2022 року, укладеного між первісним кредитором та ТОВ, до ТОВ перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-580043 від 10.01.2020 року на загальну суму 19 299, 00 грн, з яких: 7 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 379, 00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками, 3 920, 00 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ, ні на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ суму заборгованості за Кредитним договором № 00-580043 в розмірі 19 299, 00 грн, з яких: 7 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 379, 00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками, 3 920, 00 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками, а також понесені судові витрати по справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 року, цивільну справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 32). Ухвалою головуючого судді від 16.11.2023 року позовна заява залишена без руху і наданий строк для усунення недоліків ( ас 33-34). 23.11.2023 року позивач подав заяву з додатками про усунення недоліків ( ас 37-44). 23.11.2023 року на запит головуючого судді надійшла відповідь з ЄДДР про місце реєстрації відповідача ( ас 45), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою головуючого судді від 24.11.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 18.12.2023 року ( ас 46-47), який ухвалою суду від 18.12.2023 року відкладено на 15.01.2024 року (ас 63-64), який ухвалою суду від 15.01.2024 року відкладено на 26.01.2024 року (ас 78-79). Сторони вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 80-85, 86-89, 91). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ас 89), а також через неодноразові оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України ( ас 70, 85). Відзиву на позовну заяву не подав. Суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно частини 11 статті 128, частини 10 статті 130, частини 1статті 223, частини 1 статті 279 ЦПК України, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 26.01.2024 року - дата складення повного судового рішення. У судовому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позовної заяви по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 10.01.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» і відповідачем було укладено Кредитний договір № 00-580043, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 7 000, 00 грн, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. Згідно з умовами кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Відповідно до графіку платежів до Кредитного договору № 00-580043 від 10.01.2020 року сторони домовились про встановлення кількості платежів, їх розмір та періодичність внесення відповідачем з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а саме: строк дії кредиту - 30 (тридцять) днів, сума кредиту - 7 000, 00 грн, реальна річна процентна ставка - 616% річних, що складає 1, 71 % в день, до сплати всього кредит в сумі - 7 000, 00 грн, проценти в сумі - 8 379, 00 грн, разом - 10 591, 00 гривень. Встановлено, що відповідач не виконав свого обов`язку та не повертає наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 22.12.2022 року до Договору факторингу №22122022/2 від 22.12.2022, укладеного між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів», до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 19 299, 00 грн, з яких: 7 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 379, 00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками, 3 920, 00 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ, ні на рахунки попереднього кредитора. Встановлені обставини підтверджуються письмовими доказами: договором про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, № 00-580043 від 10.01.2020 року на суму 7 000 грн ( ас 6-7) з додатком № 1 (ас 8); паспортом споживчого кредиту до Договору № 00-580043 від 10.01.2020 року ( ас 9-10); договором факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022 року ( ас 11-13); актом прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору Факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022 року (ас 14); витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022 року (ас 15); розрахунком заборгованості за кредитним договором № 00-580043 від 10.01.2020 року за період з 22.12.2022 року по 30.09.2023 року (ас 16); правовстановлюючими та реєстраційними документами позивача (ас 17-20, 24-28); правовстановлюючими та реєстраційними документами ТОВ «Качай гроші» (ас 21-23). Відповідачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 00-580043 від 10.01.2020 року за період з 22.12.2022 року по 30.09.2023 року ( ас 16) не спростований. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні обставинам справи, суд керується такими нормами права. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки ( фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року ( справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року ( справа №202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року ( справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Згідно п. 3.1. Кредитного договору, розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку Кредитодавця на платіжну карту позичальника до дня повернення кредиту, з урахуванням всіх пролонгацій, у разі якщо в день повернення кредиту відбулося фактичне погашення кредиту в повному обсязі. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуючть і за період просторочення, але не більше 60-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Згідно п. 3.2. Кредитного договору, у разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту та/або процентів за цим Договором, з моменту виникнення такої прострочки, Позичальник сплачує Кредитодавцю розмір процентної ставки в день, встановлений п. 1.4 Договору (1, 71 %), автоматично збільшеним до 2, 80 % в день. Підписуючи цей Договір, Позичальник надає згоду Кредитодавцю щодо застосування умов цього п.п. Договору і така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов Договору та не потребує укладення будь-якої Додаткової угоди до даного Договору. Незалежно від суми заборгованості по кредиту, проценти нараховуються на початкову суму кредиту, визначену в п.1.2 Договору, протягом строку, визначеного Договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідач 10.01.2020 року отримав кредит в сумі 7 000, 00 грн строком на 30 дні, тобто до 09.02.2020 року включно і за користування кредитом має сплачувати 1, 71 % від 7 000, 00 грн на добу. Таким чином, 09.02.2020 року відповідач мав сплатити: 7 000, 00 грн тіла кредиту, 8 379, 00 грн відсотків за користування кредитом протягом 30 днів, а всього - 10 591, 00 гривень. Оскільки відповідач 09.02.2020 року не повернув кредит в сумі 7 000, 00 грн, то, відповідно до умов пункту 3.2. Кредитного договору, проценти вже в розмірі 2, 80 % на добу нараховуються за кожен день прострочення, але не більше 60-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки, тобто до 07.04.2020 року. Позивач за простроченим відсотками нарахував заборгованість в сумі 3 920, 00 гривень. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт невиконання вимог та умов Кредитного договору зі сторони відповідача, що тягне можливість примусового стягнення з нього простроченої суми за Кредитним договором на користь позивача. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підставні, обгрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 00-580043 від 10.01.2020 року в сумі 19 200, 00 грн, з яких: 7 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 379, 00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками, 3 920,00 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до частини статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені ним при сплаті судового збору, у розмірі 2 684, 00 гривень.

Outcome: approved