Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що сторни перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, подружні відносини у них не склалися через різні погляди на життя та несумісні характери, все це призвело до того, що 22.10.2018 року за рішенням суду їх шлюб було розірвано. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує їх необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується, не відвідує їх. У зв`язку з чим, позивачка змушена самостійно займатися вихованням дітей, матеріально утримувати їх та дбати про моральний та фізичний розвиток. Все вищевикладене свідчить про те, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дітей. Таким чином, позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 04.03.2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. За клопотанням позивачки, з метою виконання вимог ч.4 ст.19 СУ України, судом витребовувся письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 04.01.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. На адресу суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність позивача, позовні вимоги позивачка підтримує та просить розглянути справу за наявними у справі доказами. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання повторно також не з`явився, про причини неявки суду не повідомлено. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Представник Служби у справах дітей ВМР в судове засідання також не з`явилася, до суду подала клопотання в якому просила справу розглядати без її участі, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановленні наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилося двоє дітей. Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6 зворот). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання було задоволено частково. Встановлено для подружжя [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими зареєстрвоаний 23.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1324, режим окремого проживання. В решті вимог було відмовлено. (а.с.7-8). Згідно заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Крім того, за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей було задоволено частково. Вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на корисить [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1 015,00 грн., та [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 815,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 23.07.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні решти вимог відмовлено. (а.с.10-12). Як вбачається з Довідки від 07.12.2021 року станом з 23.07.2018 року по 07.12.2021 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 4 місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у розмірі 67 710,00 грн. (а.с.13). Згідно Довідки КЗ «Вінницький ліцей №14» №25 від 09.03.2023 року, батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] контакту з ліцеєм не підтримує, успішністю дітей не цікавиться, з вчителями не спілкується, методичні консультації для батьків не відвідує. Вихованням та навчанням дітей виключно займається мати - [PERSON] (а.с.14). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як встановлено судом, батько дітей [PERSON] не бажає приймати участь у вихованні дітей та не бажає допомогати матеріально. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських [PERSON] № 01/00/011/76630 від 12.12.2023 року, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується із висновком рішенням органу опіки та піклування, визнаючи це рішення об`єктивним та обгрунтованим, та таким який відповідає якнайкращим інтересам дітей.. Судом встановлено, що відповідач з дітьми не спілкується та ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, а саме: не спілкується з ними у обсязі, необхідному для їх нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться їх досягненнями в школі, не проявляє щодо них батьківської турботи і піклування, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не надає матеріального утримання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач усунувся від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своїх дітей, у зв`язку з чим порушуються права дітей на належне батьківське виховання. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). На думку суду, ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дітей знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи. Тобто, [PERSON] фактично самоусунувся від виконання, встановлених нормами сімейного законодавства обов`язків піклуватися про дітей. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України, [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку дітей не виконує, ухиляється від їх виконання, не піклується про їх фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від дітей, виявляє до них байдужість, тому, з метою захисту насамперед інтересів дітей, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ч.2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved