Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 02 лютого 2019 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 17. Від шлюбних відносин сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Сімейне життя у позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з весни 2021 року. Сторони спільного господарства не ведуть з березня 2022 року проживають окремо. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 20 листопада 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, натомість представник позивача адвокат Кухта О.В. подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 02 лютого 2019 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 лютого 2019 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень на відповідача.

Outcome: approved