Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі за текстом АТ «А-Банк») подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 30.12.2016 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з відкриттям банківського рахунку і отриманням платіжної картки, яким ініціював встановлення йому кредитного ліміту на його банківський рахунок та відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов Договору. Однак, відповідач взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконав, внаслідок чого станом на 21.09.2023 року за ним перед банком утворилась заборгованість в сумі 19537,76 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.12.2016 року станом на 21.09.2023 року у розмірі 19537,76 грн, а також понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2684 грн. 29.11.2023 року ухвалою суду (а.с.34-35) було відкрите провадження у даній справі із проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відповідно, відзив на позовну заяву та заперечення не подав. 18.12.2023 року ухвалою суду (а.с.44-45) позовну заяву було залишено без руху із визначенням строку для усунення недоліків. 26.12.2023 року на виконання вище зазначеної ухвали на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява (а.с.48-50). В судове засідання представник позивача АТ «А-Банк» не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 26.12.2023 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документа. Окрім того, суд додатково надіслав судові повістки для позивача та його представника на електронну адресу повідомлену представником за довіреністю позивача [PERSON] в позовній заяві (а.с.2), що підтверджують довідки від 26.12.2023 року (а.с.55-56) про доставку електронних листів із судовими повістками. При цьому, у змісті позовної заяви (а.с.2-5) та уточненої позовної заяви (а.с.48-50) представником позивача було заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також додано окреме клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.29 на звороті), в якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0600240401697 (на повідомленні Ф.119 (а.с.58), а на поштовому конверті трекінг № 6600001416064 (а.с.60), із судовою повісткою про виклик, яке надсилалось на адресу його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної довідки Кодимської міської ради від 27.11.2023 року № 03-17/3840, отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, та яке 02.01.2024 року повернуто поштою до суду із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. 30.12.2016 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] був укладений договір шляхом підписання останнім Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» (а.с.7), відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами і правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», становлять Договір про надання банківських послуг. Відповідно до довідки за картами (а.с.11) відповідачу [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] строком дії до липня місяця 2020 року; № [NUMBER] строком дії до серпня місяця 2026 року. Відповідно до довідки за лімітами (а.с.12) відповідачу [PERSON] за кредитним договором б/н від 30.06.2016 року за період з 30.12.2016 року по 21.09.2023 року було встановлено кредитний ліміт 2000 грн, який в подальшому неодноразово було збільшено та зменшено, та на момент звернення до суду становив 11100 грн. З розрахунку суми боргу по договору № б/н від 30.12.2016 року (а.с.5-6), укладеного між АТ «А-Банк» та [PERSON] вбачається, що заборгованість останнього станом на 21.09.2023 року становить 19537,76 грн, яка складається з наступного: 11093,35 грн заборгованість за тілом кредита, 8444,41 грн заборгованість за процентами. Нормативно-правове обґрунтування: Згідно ч.1-2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Висновки суду У анкеті-заяві позичальника від 30.12.2016 року (а.с.7) процентна ставка не зазначена, а Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» (а.с.19 на звороті і 20 на звороті) не містять підпису позичальника із зазначенням дати підписання. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути і проценти за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 30.12.2016 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», які розміщені на сайті www.a-bank.com.ua/terms та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.a-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (30.12.2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (14.11.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Тарифи та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», які розміщені на сайті www.a-bank.com.ua/terms та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», та які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.12.2016 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17). За таких обставин, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмір 8444,41 грн. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідач регулярно активно користувався кредитними коштами, що підтверджується наданою позивачем випискою по картці. Неодноразово кошти погашалися готівкою (а.с.8-10). Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, то за вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 11093,35 грн. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1523,70 грн, оскільки позовні вимоги задоволені частково на 56,77 відсотка (розмір задоволених позовних вимог х 100 / ціну позову, тобто 11093,35 х 100/19537,76), відмовлено в задоволенні позовних вимог у розмірі, що становить 43,23 відсотків (100 56,77).

Outcome: partial