Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до Франківського районного суду м. Львова із позовом до відповідача про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що 11.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 1998 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості у сумі 28 130,00 (двадцять вісім тисяч сто тридцять) гривень за кредитним договором від 12.08.2019 р. № 6283557, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», правонаступником якого за Договором відступлення права вимоги № 44-МЛ від 26.12.2019 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». 26.02.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем за заявою ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» відкрито виконавче провадження ВП № 64655909 з примусового виконання виконавчого напису № 1998 від 11.01.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем. 18.11.2022 року рішенням Франківського районного суду міста Львова по справі № 465/3133/21 був задоволений позов [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню. Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, який зареєстрований в реєстрі за номером №1998 від 11.01.2021 року, таким, що не підлягає виконанню. До цього, а саме 02.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем на підставі п.9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 64655909 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем і зареєстрованого в реєстрі за номером №1998 від 11.01.2021 року, у зв`язку з тим, що фактично рішення боржником виконано в повному обсязі. В ході виконавчого провадження ВП № 64655909 з примусового виконання виконавчого напису № 1998 від 11.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, з позивача були стягнуті кошти в розмірі 31430 (тридцять одна тисяча чотириста тридцять) грн. 64 коп., що підтверджується відповіддю приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. на адвокатський запит адвоката Шестакова В.Ю. від 23.11.2022 р., а також підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Відтак, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача, а також судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 09.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Представником відповідача на адресу суду подано відзив на позовну заяву. Зазначає, що стягнені з позивача приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем кошти є набутими на належних підставах, оскільки стягнені для погашення заборгованості за кредитним договором, а тому, поверненню не підлягають. Крім цього, звертає увагу на те, що позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти, стягнуті в ході виконання, у розмірі 31 430, 64 грн., проте, ніяких доказів того, що ці кошти було стягнуто немає, і, окрім цього, дійсна сума заборгованості становить 27 200,00 грн. На переконання представника відповідача, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача коштів у більшому розмірі, ніж дійсна заборгованість, покликана ввести суд в оману. Додатково у відзиві на позовну заяву наголошується на тому, що позивачем не надано ніяких доказів стягнення коштів з його рахунків. Окремо зазначається, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи, виконаними адвокатом роботами, часом, який був витрачений на виконання робіт адвокатом, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також не відповідає критерію розумності. З огляду на викладене представник відповідача вважає позов безпідставним та необгрунтованим. Позивач в судове засідання не з`явилася, представником подано клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу розглядати у відсутності сторони відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. 11.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 1998 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором від 12.08.2019 р. № 6283557, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», правонаступником якого за Договором відступлення права вимоги № 44-МЛ від 26.12.2019 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Згідно вказаного виконавчого напису загальна сума заборгованості [PERSON] становить 28130,00 грн., з яких 27200,00 грн. - заборгованість безпосередньо за кредитним договором, 930,00 грн. - витрати стягувача (ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") на вчинення виконавчого напису нотаріусом. 18.11.2022 року рішенням Франківського районного суду міста Львова у справі № 465/3133/21 задоволено позов [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за номером №1998 від 11.01.2021 року, таким, що не підлягає виконанню. В ході виконавчого провадження ВП № 64655909 з примусового виконання виконавчого напису № 1998 від 11.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, з позивача були стягнуті кошти в розмірі 31430 (тридцять одна тисяча чотириста тридцять) грн. 64 коп., що підтверджується відповіддю приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. за вих. № 41438 від 02.12.2022 р. на адвокатський запит адвоката Шестакова В.Ю. від 23.11.2022 р. Також у своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача визнав, що з позивача стягнені кошти на погашення заборгованості за кредитним договором, хоча й вважає їх такими, які не підлягають поверненню. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Позивач звернулася до суду з позовом про повернення безпідставно стягнутої з неї суми заборгованості за виконавчим написом, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом частини першої\~статті 1212 ЦК України\~безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі\~статті 1212 ЦК України\~тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Відповідна правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 року у справі №6-100цс15. Як свідчить аналіз матеріалів справи, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. № 1998 від 11.01.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості у сумі 28130,00 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.11.2022 року у справі № 465/3133/21. Отже, правова підстава стягнення заборгованості із позивача [PERSON] відпала. Водночас до часу ухвалення судом рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з останньої стягнуто заборгованість у повному обсязі, що послужило підставою для приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. закінчити виконавче провадження ВП №64655990, про що винесено відповідну постанову від 02.11.2022 року. Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача сплаченої суми боргу в розмірі 28130,00 грн., які стягнуті приватним виконавцем з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на виконання виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому визнано таким, що не підлягає виконанню. Водночас суд звертає увагу позивача на те, що решта коштів, стягнутих з неї, а саме 3300,64 грн. (31430,64 - 28130,00 = 3300,64), є винагородою приватного виконавця та витратами виконавчого провадження. Так, згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Львіської області Білецького І.М. від 26.02.2021 року ухвалено стягнути з [PERSON] у виконавчому провадженні ВП №64655990 на користь виконавця основну винагороду у сумі 2813,00 грн. Також постановою вказаного приватного виконавця від 26.02.2021 року постановлено стягнути з [PERSON] витрати виконавчого провадження у сумі 487,64 грн. Відповідно, винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження на загальну суму 3300,64 грн. (2813,00 грн. + 487,64 грн. = 3300,64 грн.) не можуть бути стягнуті з відповідача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", адже останнє таких коштів не набуло та не може відповідати за їх набуття приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. А тому, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів підлягає частковому задоволенню лише на суму 28130,00 грн., які стягнуті з позивача безпосередньо на виконання виконавчого напису нотаріуса № 1998 від 11.01.2021 року. З урахуванням викладеного та часткового задоволення позову, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 960 грн. 87 коп. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу у розмірі 7200,00 грн., суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3\~ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо. Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України\~покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial