Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також просить стягнути з відповідача 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. Свої вимоги мотивує тим, що 09.09.2006 вона та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . 09.10.2023 шлюб між ними було розірвано. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Однак самостійно вона не може забезпечити дітям належний рівень життя, тому батько, який є здоровим та працездатним, повинен сплачувати аліменти по 3500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач інших утриманіців не має, працевлаштований, отримує постійний дохід, користується транспортним засобом, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовну заяву визнає частково у розмірі 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.01.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 25.01.2024 відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовну заяву визнає частково у розмірі 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони перебували у шлюбі, який згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.10.2023 розірвано (а.с. 7-9). Від шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09.12.2008 та серії [NUMBER] від 30.01.2014 відповідно (а.с. 10, 11). Відповідно до довідки № 300 від 15.11.2023, виданої виконкомом Войнилівської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає в [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: [PERSON] , 2014 р.н., - дочка, [PERSON] , 2008 р.н., - син, [PERSON] , 1954 р.н., мати (а.с. 12). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їх неповнолітніх дітей. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , проживають з нею та перебувають на її утриманні. При цьому відповідач позов визнає частково, а, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак не згідний зі заявленою позивачкою сумою та просить стягувати з нього аліменти в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. В той же час позивачка належного обгрунтування визначеного нею розміру аліментів суду не надала, як і не надала доказів, що матеріальне становище відповідача відповідає заявленій нею сумі. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов необхідно задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 гривень на кожну дитину щомісяця, з часу звернення до суду з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Ч. 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, однак жодного підтверджуючого доказу про понесення таких витрат суду не надала, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved