Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду з вимогою до [PERSON] про зняття його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що вона зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідач багато років тому переїхав на інше постійне місце проживання, у даній квартирі він не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у квартирі не має і взагалі даною квартирою не цікавиться. Наразі, Позивач має суттєві недоліки та обмеження через факт реєстрації місця проживання Відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] , оскільки регулярно сплачує комунальні платежі, у тому числі за Відповідача, який не проживає у даній квартирі. Враховуючи, що дане питання вирішити у позасудовому порядку неможливо та відсутній контакт із Відповідачем, Позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач на судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справу повідомлена належним чином. 01.02.2024 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи без Позивача та його представника, позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач на призначене судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справу повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових документів на адресу, однак конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також Відповідач повідомлявся шляхом оголошення на офіційному сайті Оболонського районного суду м. Києва. Відзив до суду не надходив. На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно з ордером № 93583 від 28.09.1981 року, наймачем квартири [ADDRESS] був [PERSON] , з сім`єю 5 осіб. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Відповідно до наданої до суду довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 25.11.2015 року №79/591 Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 12.01.1999 року. Відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади міста Києва та Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про зареєстроване місце проживання [PERSON] - відсутні. Позивач вказує, що сплачує комунальні платежі за адресою [ADDRESS] , у тому числі за Відповідача, зазначаючи, що він не проживає за даною адресою багато років, однак не надає до суду підтверджуючих доказів. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно зі ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. В силу ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як наголошено у постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі № 336/1773/17, відповідно до статті 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права. Отже, позовні вимоги про зняття з реєстраційного обліку місця проживання повинні ґрунтуватись на втраті або відсутності у відповідної особи права користування житлом, що підлягає доведенню у загальному порядку. Надаючи оцінку встановленим обставинам і зібраним доказам, суд зазначає, що позивачка не надала суду жодних доказів того, що відповідач без поважних причин не проживає у квартирі, та протягом якого часу. Із наданих доказів можливо встановити лише факт реєстрації відповідача у квартирі станом на 2015 рік. Тому, у суду відсутні підстави вважати відповідача таким, що втратив право користування житлом, та звідси відсутні підстави для зняття його з обліку реєстрації місця проживання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачка не довела законних підстав зняття з реєстраційного обліку відповідача, а тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed