Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з Правилами №11474144000 від 20 липня 2015 року в розмірі 1782827,05 гривень, а також стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 26742,41 гривень, в рівних частках з кожного по 13371,20 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.07.2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11474144000. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в національній валюті в сумі 1639768,73 гривень у вигляді двох траншів: транш 11474144000 у сумі 632002,56 гривень, транш 11474144001 в сумі 1007766,17 гривень. Відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 20 лютого 2044 року та сплачувати проценти за користування кредитом в наступному розмірі: за траншем 1 23,90% річних, за траншем 2 0,001% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений термін, встановлюється процентна ставка у підвищеному розмірі, що визначений Правилами. Метою надання кредиту є погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11385568000 від 20.08.2008 року, укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] . Відповідно до умов Договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтентних платежів 20-го числа кожного місяця в наступних розмірах: за траншем 1 12601,95 гривень, за траншем 2 в періоди і в розмірах, визначених у п.2.5 Кредитного Договору. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідача [PERSON] за Кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки (основний борг) №261768 від 20 липня 2015 року та Договір поруки (проценти та інші платежі) «261768 від 20 липня 2015 року, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Оскільки позичальник не виконував належним чином умови кредитного договору, грошові кошти не повертав, станом на 17.05.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 1782827,05 грн., з яких: за траншем 11474144000: кредитна заборгованість, в тому числі прострочена 252,92 631253,90 гривень, заборгованість по процентам 113363,99 гривень; за траншем 11474144001: кредитна заборгованість 1007766,11 гривень; заборгованість по процентам 20385,99 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту 19,09 гривень, пеня за прострочення сплати процентів 10037,97 гривень. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.03.2020 року заявлені позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Ухвалою суду від 03.11.2020 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/8843/17 від 18.03.2020 року задоволено. Заочне рішення за цивільною справою №766/8843/17 від 18.03.2020 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 05.04.2021 року закрито підготовче засідання та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 29.01.2024 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, проти призначення експертизи заперечував. Зазначив, що клопотання [PERSON] було направлено до суду у серпні 2021 року, тобто вже після закінчення строку на подачу доказів та клопотань щодо доказів. В даному випадку відповідачем [PERSON] подано до суду клопотання після закінчення строку, встановленого судом для подачі відзиву, а питання щодо збільшення такого строку має вирішуватись шляхом його продовження. При цьому, [PERSON] до закінчення вказаного строку не звертався до суду із заявою про продовження строку на подання відзиву чи свого клопотання. Отже, його клопотання підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст.126 ЦПК України. Також дане клопотання є неналежно обґрунтованим та в ньому викладено неправдиву інформацію, оскільки в ньому [PERSON] заявляє, що із 2007-2008 років не брав участі у підписанні нових кредитних договорів, однак 20.07.2015 року (тобто в дату укладення Кредитного договору та договорів поруки) він надав свою згоду [PERSON] на передачу майна в іпотеку Банку згідно заяви, підпис [PERSON] на якій посвідчено Воєводиною І.М., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу. Дані договори підписані особисто поручителем [PERSON] , який був присутній при підписанні договорів в дату їх укладення, що доводить вказана нотаріально посвідчена заява [PERSON] . Матеріали даної цивільної справи не містять жодних відзивів та заперечень відповідачів по суті спору. За період з 04.11.2020 року по 05.04.2021 року (5 місяців) [PERSON] жодні процесуальні дії не вчинялися, а підстави на які він посилається, взагалі жодним чином не підтверджені. Нотаріусом було встановлено особу довірителя, довіреність була зареєстрована в Єдиному реєстрі довірителів, а доказів на підтвердження можливого факту підробки довіреності матеріали справи не містять. Предметом даного спору є вимога АТ «УкрСиббанк» стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В той же час твердження поручителя про не укладання договорів поруки є предметом самостійного позову, оскільки [PERSON] фактично просить суд встановити в рішенні суду факт недійсності правочину у формі його не укладання. Дана вимога є предметом самостійного позову. Проте фактично такі вимоги протягом постановленого судом строку відповідачам заявлені не були, а матеріали справи не містять доказів наявності такого спору, що розглядалися іншими судами. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначила, що нею підписаний кредитний договір, визнає факт невиконання умов кредитного договору, суму заборгованості не оспорює. При підписанні договору поруки, укладеного між позивачем та [PERSON] присутня не була, чи виконано ним підпис у цьому договорі їй не відомо. В останнє судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до змісту заяви про перегляд заочного рішення зазначив, що він не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, судові повістки та рішення суду не отримував, оскільки зареєстрований за іншою адресою, із розміром нарахованої заборгованості відповідач не згоден, крім того, вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, рішення суду не отримував, дізнався про нього 16.06.2020 року від [PERSON] . Подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи на предмет того ким виконано підпис у графі «поручитель» на кожному аркуші договору поруки від 20.07.2015 року. Проте, в судове засідання не з`явився для надання експертних зразків свого підпису та не надав документи для порівняння підпису. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Судом встановлено, що 20.07.2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11474144000. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в національній валюті в сумі 1639768,73 гривень у вигляді двох траншів: транш 11474144000 у сумі 632002,56 гривень, транш 11474144001 в сумі 1007766,17 гривень. Відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 20 лютого 2044 року та сплачувати проценти за користування кредитом в наступному розмірі: за траншем 1 23,90% річних, за траншем 2 0,001% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений термін, встановлюється процентна ставка у підвищеному розмірі, що визначений Правилами. Метою надання кредиту є погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11385568000 від 20.08.2008 року, укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] . Відповідно до умов Договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтентних платежів 20-го числа кожного місяця в наступних розмірах: за траншем 1 12601,95 гривень, за траншем 2 в періоди і в розмірах, визначених у п.2.5 Кредитного Договору. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідача [PERSON] за Кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки (основний борг) №261768 від 20 липня 2015 року та Договір поруки (проценти та інші платежі) «261768 від 20 липня 2015 року. Відповідно до умов вказаного договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору, у тому числі за повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісій за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач неналежним чином не виконував умови Кредитного договору, в наслідок чого виникла заборгованість. Станом на 17.05.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 1782827,05 грн., з яких: за траншем 11474144000: кредитна заборгованість, в тому числі прострочена 252,92 631253,90 гривень, заборгованість по процентам 113363,99 гривень; за траншем 11474144001: кредитна заборгованість 1007766,11 гривень; заборгованість по процентам 20385,99 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту 19,09 гривень, пеня за прострочення сплати процентів 10037,97 гривень. Банк направив на адресу відповідачів досудові вимоги, якими вимагав погасити протягом 31 календарного дня прострочену заборгованість за кредитним договором, та в зв`язку з невиконанням відповідачами досудової вимоги, набув право на дострокове стягнення суми кредиту в повному обсязі, а також нарахованих відсотків та пені. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, що передбачено ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Оскільки грошове зобов`язання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст.1054 ЦК України, за якою позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. А відповідно до ст.553, ст.554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов`язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником. У разі порушення боржником свого зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова відповідальність поручителя. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідачі взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Доводи відповідача [PERSON] щодо незгоди з розміром нарахованої заборгованості, пропуску строку позовної давності для звернення до суду з позовом, того, що ним не підписувався договір поруки суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження зазначених обставин. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №0013770099 від 22.05.2017 року позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 15442,63 гривень, згідно платіжного доручення №0013753690 від 17.05.2017 року позивачем був сплачений судовий збір в сумі 11299,78 гривень. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то з відповідачів пропорційно на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 26742,41 гривень, в річних частках з кожного по 13371,20 гривень.

Outcome: approved