Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

12.05.2021 [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом про усунення перешкод [PERSON] , яка є користувачем квартир [ADDRESS] , у користуванні місцями загального користування у вказаному будинку, а саме: кухнею та санвузлом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на праві власності з 06.09.2012 належить квартира [ADDRESS] , відповідно до технічного паспорту на яку місцями загального користування є кухні площею 11,9 кв.м, умивальня площею 5,5 кв.м, санвузол площею 1,4 кв.м, душ 1,4 кв.м, коридор площею 6,3 кв.м, коридор площею 22,0 кв.м. За попереднім власником квартири [PERSON] закріплено право користування місцями загального користування, отже з переходом права власності на квартиру [ADDRESS] до позивача перейшло й право користування цими місцями загального користування. У квітні 2021 року відповідач [PERSON] без згоди інших мешканців житлового будинку готельного типу [ADDRESS] змінила замки до кухні та санвузлу, у зв`язку з чим інші мешканці не мають можливості користуватися місцями загального користування. Позивач неодноразово намагався врегулювати спір у досудовому порядку та звертався до відповідачки з вимогою надати доступ до приміщень, однак вона повідомила, що ці приміщення є її власністю. Враховуючи, що кухня та санвузол є місцями, які забезпечують побутове обслуговування мешканців будинку, вони не можуть належати на праві власності одному із користувачів чи власників житлового будинку готельного типу, у зв`язку з чим позивач з захистом своїх прав звернувся до суду. \~ \~ \~ \~З 12.05.2021 справа перебувала в провадженні судді Червонозаводського районного суду м.Харкова Демченко Світлани Валеріївни. Відповідно до Розпорядження Верховного Суду від 10.03.2022 № 4/0/9-22 територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова було змінено та визначено замість нього Ленінський районний суд м. Полтави. На виконання вказаного Розпорядження Червонозаводським районним судом м.Харкова вищевказану судову справу передано до Ленінського районного суду м.Полтави. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17.11.2022 № 65, з 23.11.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, на виконання якого Ленінським районним судом м. Полтави на підставі ухвали суду від 03.02.2023 справу направлено за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу головуючим визначено суддю Демченко І.М. 04.04.2024 провадження у справі зупинене до набрання законної сили рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова у цивільній справі № 646/5535/21 за позовом [PERSON] до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання недійсним і скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право власності. 13.11.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі, оскільки рішення у цивільній справі № 646/5535/21 набрало законної сили, за наслідками апеляційного розгляду постановою Харківського апеляційного суду від 09.11.2023 рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.06.2023 у цивільній справі № 646/5535/21 залишено без змін. Ухвалою суду від 12.01.2024 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Верещака Н.В. позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст.ст.128,130 ЦПК України. Направлені за місцем реєстрації відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Про причини неявки відповідач суду не повідомила, відзиву не надала, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла.\~При цьому, суд, враховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Також суд зазначає, що відповідачці достеменно відомо про перебування в провадженні суду цієї справи, оскільки 17.11.2021 нею було подано відзив, у якому вона, посилаючись на те, що спірні приміщення втратили статус місця загального користування та є її власністю, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. У судові засідання 12.01.2024 та 05.02.2024 [PERSON] не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, що підтверджується довідками, сформованими автоматизованою системою документообігу суду про успішну доставку документів до електронного кабінету відповідачки в системі «Електронний суд». Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 745 від 06.08.2003 виключено будинок\~ [ADDRESS] із числа гуртожитку Авіаційного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Харків», дозволено АКП «Міжнародний аеропорт Харків» закріпити за мешканцями будинку займану ними житлову площу (а.с.185 т.1). На підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2012, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Нескородовою О.А. та зареєстрованого в реєстрі № 4116, [PERSON] продав, а позивач [PERSON] прийняв у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 30.3 кв. м, житловою площею 18,8 кв. м. (а.с.8-9 т.1). На підставі технічного паспорту, виготовленого 16.05.2006 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, на квартиру [ADDRESS] , об`єкт нерухомості має такі технічні характеристики : розташована на 1-му поверсі 2 поверхового будинку та складається з 1-ої житлової кімнати загальною площею 18,8 кв.м. та місцями загального користування № XVII коридор 6,3 кв.м., № XVIII кухня 11,9 кв.м., № XIX вмивальня 5,5 кв.м., № XX душ 1,4 кв.м., № XXI вбиральня 1,4 кв.м; № XIV коридор 22,0 кв.м. (а.с.14-15 т.1). За повідомленням КП «Харківське міське БТІ» та КП «Жилкомсервіс» приміщення кухні, санвузла, душової та коридору є місцями загального користування (а.с.17-18 т.1). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 07.08.2019 № 608 [PERSON] визнано наймачем квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] зі складом сім`ї [PERSON] мати, [PERSON] син з урахуванням рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.08.2003 № 745 «Про виключення будинку [ADDRESS] із числа гуртожитків Авіаційного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Харків», житловою площею 36,1 кв. м. (а.с.66 т.1). Розпорядженням відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради за № 409-Ц2 від 18.09.2020 [PERSON] передано в порядку закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с.65 т.1). 18.09.2020 Відділом приватизації житлового фонду видано свідоцтво про право власності на житло за реєстраційним № [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] на праві власності належать приміщення квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] загальною площею 62,6 кв.м (а.с.92). З технічного паспорту на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , виготовленого 08.09.2020 встановлено, що приміщення квартири складається з : коридор 6,3 кв.м, житлова площею 16,6 кв.м, житлова та 19,5 кв.м, вмивальник 5,5 кв.м, комора 1,4 кв.м, вбиральня 1,4 кв.м, кухня 11,9 кв.м (а.с.140-142 т.1). Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.06.2023 у справі № 646/5535/21, яке набрало законної сили 09.11.2023, вищевказані розпорядження відділу приватизації житлового фонду\~Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради\~від 18.09.2020 № 409-Ц2 про передачу в\~приватну спільну сумісну власність\~ [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , та свідоцтво про право власності від 18.09.2020 № 9-20-322-921-Ц2, видане\~відділом приватизації житлового фонду\~Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради\~ [PERSON] та [PERSON] \~на квартиру за адресою [ADDRESS] , визнані недійсними (т.2). Відповідно до статті 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку "спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку (частини 1, 2 статті 5 "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"). Згідно зі статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна. Відповідно до пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2011 від 09 листопада 2011 року у справі № 1-22/2011 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Отже, власники квартир багатоквартирних житлових будинків незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою та мають самостійне право звернення до суду за захистом своїх прав щодо таких приміщень. Судовим розглядом встановлено, що кухня та санвузол, виходячи з їх технічних характеристик, сукупності властивостей, способу та порядку їх використання, є допоміжними приміщеннями та спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Крім того, судовим розглядом встановлено та не заперечується відповідачкою, що саме нею встановлено замки та кухні та санвузлі. За результатами розгляду звернення [PERSON] до органів поліції щодо перешкоджання [PERSON] у вільному доступі до допоміжних приміщень, за результатами проведеної перевірки встановлено, що [PERSON] здійснила заміну замків на приміщенні кухні та санвузлу за адресою: [ADDRESS] . Суд виходить з того, що невід`ємною складовою суб`єктивного права власності на нерухоме майно є забезпечення вільного і безперешкодного доступу кожного власника до свого житла.\~Створення перешкод у доступі свідчитиме про порушення самого права власності в цілому. Передача будь-якого допоміжного приміщення у володіння і користування одного або декількох співвласників зачіпає інтереси інших мешканців будинку, оскільки призводить у подальшому до обмеження прав у користуванні інших співвласників. Допоміжні приміщення стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Зазначене виключає набуття будь-якою особою права власності на такі приміщення, як на окремий об`єкт цивільних прав. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по\~справі № \~914/554/19 від 16 грудня 2020 року. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі, оскільки допоміжні приміщення кухні та санвузлу є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку, отже одноосібне користування ними відповідачкою [PERSON] безумовно обмежує його права та створює перешкоди у вільному користуванні вказаними приміщеннями.

Outcome: approved