Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Перший заступник керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, Державної екологічної інспекції у Донецькій області звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на користь держави в особі Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області матеріальну шкоду, завдану незаконною вирубкою дерев в сумі 28920,28 грн. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Волноваського районного суду Донецької області від 08 грудня 2021 року, який набрав законної сили 10 січня 2022 року, відносно відповідача затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та відповідачем, яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що 29 вересня 2021 року відповідач здійснив незаконну вирубку 4 сироростущих дерев породи «Ясень» у полезахисній смузі, яка розташована на околиці смт Новотроїцьке Волноваського району, чим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 28920,28 грн. Під час досудового розслідування та судового розгляду позов про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення не заявлявся, внаслідок чого вона залишається не відшкодованою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська\~від 17 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник Волноваської окружної прокуратури Донецької області Левченко Я.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Державної екологічної інспекції у Донецькій області Лауніконіс В.П. належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. До початку судового засідання надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 08 грудня 2021 року у справі №221/7210/21, який набрав законної сили 10 січня 2022 року, за обвинуваченням [PERSON] , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, затверджено угоду від 21 жовтня 2021 року, укладену між прокурором Вербицьким М.В. та обвинуваченим [PERSON] та його захисником Шагєєвим О.Р.; визнано винним [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України, за якою призначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень (а.с.12-13). Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 29 вересня 2021 року приблизно о 15 годині прибув до лісосмуги, яка розташована на околиці смт Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, де на вказаній місцевості у період часу з 14 години до 15 години, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, самовільно, в порушення ст.ст.12, 38, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 44, 5 «Правил відпуску деревини на пні в лісах України», затверджених постановою КМУ від 29 липня 1999 року № 1378, Постанови КМУ від 23 травня 2007 року № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», за допомогою власної бензопили марки «Кедр» здійснив незаконну порубку чотирьох сироростучих дерев породи «Ясень». В результаті здійсненої [PERSON] самовільної вирубки чотирьох сироростучих дерев породи «Ясень», тобто відділення стволів дерев від шийки кореня дерев до ступеня припинення їх росту у полезахисній смузі, яка розташована на околиці смт Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, відповідно до постанови КМУ № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» (із змінами і доповненнями, внесеними ПКМУ від 28 грудня 2011 року № 1364) заподіяно навколишньому середовищу істотну шкоду та матеріальний збиток державі на загальну суму 28920,28 гривень. Згідно частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В добровільному порядку відповідачем завдану державі шкоду не відшкодовано. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із наступного. Відповідно до статті 105 Лісового Кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників (пункт 1 ч. 2). Статтею 107 Лісового Кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з частинами першою, четвертою, п`ятою статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон) порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (частина перша статті 69 Закону). Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Згідно положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір такої шкоди обчислюється відповідно до Постанови КМУ N 665 від 23.07.2008 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу". Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. В судовому засіданні встановлено, що відповідач винен у заподіянні шкоди навколишньому природньому середовищу та станом на час розгляду справи завдану шкоду відповідачем не компенсовано. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1073,60 грн (2684*0,4).

Outcome: approved