Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Представник позивача адвокат Кривонос А.І. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом, у якому просить визнати позивача батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , виключивши відомості про батька [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », а по-батькові з « [PERSON] » на « [INFO] ». Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2011 року він з [PERSON] тривалий час зустрічалися, остання на той час перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , та народила дочку [PERSON] .. У свідоцтві про народження дитини батьком вказаний [PERSON] . З 2012 року позивач фактично проживає з [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, до останньої ставиться як до дочки, постійно спілкуються, проводять час разом. З метою доведення біологічного батьківства він пройшов дослідження ДНК, результати якого підтвердили, що він є біологічним батьком [PERSON] . 23.12.2023 року [PERSON] і [PERSON] уклали офіційний шлюб. Позивач та його представник були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного документу. 25.01.2024 року представник надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи, повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав суду заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечив щодо їх задоволення (а.с.56). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.50), а також пояснення щодо позову, відповідно до яких підтвердила факт, що батьком дитини є позивач. Позов підтримала, просила його задовольнити (а.с.51). Ухвалою судді від 29.09.2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків. Ухвалою судді від 05.10.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07.12.2023 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що з 21.01.2005 року відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28.05.2015 року (а.с.8). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.07.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві (а.с.6). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 01.12.2023 (а.с.68) та копії актового запису про народження № №1172 від 11.07.2012, батьком дитини [PERSON] вказаний [PERSON] ( а.с.67). Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст.133 СК України, згідно якої якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. 23 вересня 2023 року [PERSON] і [PERSON] уклали офіційний шлюб, який зареєстровано у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис №683. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 11). За результатами висновку генотипоскопічного експертного дослідження від 06.06.2023 року №38258, проведеного Медико - генетичним центром «МАМА ПАПА» (ліцензія МОЗ №1168 від 03.10.2016 року), біологічне батьківство учасника [PERSON] , [INFO] , відносно учасника [PERSON] , [INFO] , ймовірність батьківства складає 99,99998%. Передбачуваний батько не виключається як біологічний батько тестованої дитини (а.с.13-29). У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що слід його визнати, батьком дитини, аргументуючи тим, що під час державної реєстрації народження, підставою для зазначення батьком саме відповідача є те, що народження дитини відбулося в зареєстрованому шлюбі відповідача та третьої особи, однак [PERSON] ще до розірвання шлюбу тривалий час спільно не проживала та не спілкувалася з відповідачем, що нівелює можливість його батьківства, однак в той самий час проживала та вела спільне господарство разом із позивачем. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Згідно з приписами ч.1, 2 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно з ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до вимог ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства (ч.1). До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (ч.2). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18). Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved