Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №15057-02/2022 від 14.02.2022 року у розмірі 15105 грн та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2022 року [PERSON] уклала із ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» кредитний договір №15057-02/2022. Підписанням цього договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась за посиланням на сайті з повною інформацією щодо кредитодавеця та його послугами, а також погодилась що до моменту підписання договору позики вивчила вказаний договір та правила надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на сайті кредитодавця їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання вказаного договору. 08.12.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 08122022 у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "Інвеструм" передає (відступає) ТОВ "ФК «ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "Інвеструм" права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "Інвеструм" і Боржниками. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 15105 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10105 грн. - сума заборгованості за відсотками, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Судом установлено, що 14.02.2022 року [PERSON] уклала із ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» Кредитний договір №15057-02/2022, відповідно до якого отримала кредит у розмірі 5000 грн. строком на 30 днів до 15.03.2022 року включно та сплатити плату (проценти) від суми позики за фіксованою ставкою 2,5 % в день. Підписанням цього договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась за посиланням на сайті з повною інформацією щодо кредитодавеця та його послугами, а також погодилась що до моменту підписання договору позики вивчила вказаний договір та правила надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на сайті кредитодавця їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання вказаного договору. Вказаний договір був підписаний відповідачкою електронним підписом, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) відповідно до п.7 кредитного договору (а.с. 6). Враховуючи викладене суд вважає, що між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] був укладений зазначений вище кредитний договір. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. ТОВ «ФК «Інвеструм» виконало умови договору, надало відповідачці кредит, про те остання не виконує умови вказаного договору, а саме не повертає кредитні кошти та не сплачує проценти за їх користуванням. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 08.12.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 08122022 у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "Інвеструм" передає (відступає) ТОВ "ФК «ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "Інвеструм" права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "Інвеструм" і Боржниками (а.с. 10-12). Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 15105 грн. (а.с. 14) З розрахунку заборгованості за кредитним договором №15057-02/2022 від 14.02.2022 року за період з 08.12.2022 року по 31.05.2023 року вбачається, що відповідачка має заборгованість в сумі 15105 гривень, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10105 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 15). Враховуючи те, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, гроші та нараховані проценти не сплатила, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн. підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved