Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.04.2014 виконавчим комітетом Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 4. Вимоги в основному мотивує тим, що впродовж останніх п`яти років сімейні стосунки з відповідачкою погіршились, що призвело до постійних сварок та фактичного припинення шлюбних відносин, у них з відповідачкою відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, ведення спільного господарства та виховання дітей, з дружиною не проживає з лютого 2019 року. Щодо виховання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] досягли домовленості про проживання таких разом з матір`ю. Майнових спорів у сторін немає, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, 06.02.2024 подав до суду письмову заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутності, наполягає на задоволенні позову. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, 22.01.2024 подала письмову заяву, в якій позов визнала, просить справу розглянути без її участі. У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд з урахування поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд заяви у їхній відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, долученого до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони 22.04.2014 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 4 (а.с.9). Від даного шлюбу у них народилися діти : [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.10.11.12). Відповідно до Витягу №01 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, діти проживають та зареєстровані разом із матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.13) Як вбачається з позовної заяви, сторони не проживають разом з лютого 2019, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, спору щодо місця проживання дітей у них немає, майновий спір між сторонами відсутній. Із поданої відповідачкою 22.01.2024 року заяви, вбачається, що відповідачка не заперечила проти задоволення позову та мотивів викладених у ньому. Згідно з ч. 4 ст. 206\~Цивільного процесуального\~кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачкою позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи добровільність визнання відповідачкою обставин, які стосуються вимоги про розірвання шлюбу, а тому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, формально існуючий шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало не можливим та суперечитиме їх інтересам. Згідно ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , заяви сторін, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов не заперечує, суд приходить переконання, що підстав для збереження шлюбу немає, а тому вважає, що є підстави для задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved