Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

08.06.2023 до суду надійшов вищезазначений позов. Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 28.07.2023 сторонам надано строк для примирення терміном шість місяців, а провадження у справі зупинено до закінчення вказаного строку- до 29.01.2024. Позов мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаємопорозуміння. Шлюбні стосунки фактично припинились, оскільки із червня 2022 сторони не проживають, не ведуть спільного господарства. У зв`язку з чим шлюб існує лише формально, тому позивач просить суд шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Позивач та його представник Повідайчик О.І. у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, від адвоката Мишанич Л.О. надійшла заява про слухання справи без її участі, позов визнає. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 10 листопада 2007 року у виконкомі Підполозянської сільської ради Воловецького району, Закарпатської області, актовий запис №15 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10.11.2007). У шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, оскільки спільнім подружнім життям вони не проживають, втратили почуття любові та поваги один до одного, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін та інтересам дітей. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища від відповідачки не надійшло. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Окремо суд зауважує, що при вирішенні питання про розірвання шлюбу не визначається автоматично місце проживання неповнолітніх дітей без окремого належного обгрунтування, а тому позов в цій частині слід залишити без розгляду. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1073, 60 гривень.

Outcome: approved