Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», в якому просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] , діючої як законний представник в інтересах [PERSON] відшкодування шкоди, заподіяною смертю потерпілого - [PERSON] у розмірі 234 000 (двісті тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок; стягнути з відповідача на користь [PERSON] , діючої як законний представник в інтересах [PERSON] відшкодування моральної шкоди в розмірі 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок; Стягнути користь на користь [PERSON] , відшкодування моральної шкоди в розмірі 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», на користь на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відшкодування моральної шкоди в розмірі 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», на користь на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відшкодування моральної шкоди в розмірі 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , витрати на правову допомогу в розмірі 9584,00 (сім тисяч вісімдесят чотири) гривні 00 копійок. Позивачі зазначили в позові, що 07 жовтня 2022 року близько 20 години 30 хвилин на автодорозі «Одеса Чорноморськ» зі сторони м. Одеси в сторону м. Чорноморськ сталася дорожньо-транспортна пригода , в якій автомобіль марки Volkswagen Phaeton, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , скоїв наїзд на [PERSON] , [INFO] , як пішохода, внаслідок чого останній від отриманих травм загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди. За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022162160000734. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг». 16 листопада 2022 року представником позивачів - адвокатом Бедексєєвою В.Л. засобами поштового зв?яку на адресу ТДВ «СГ «Оберіг» було направлено повідомлення про ДТП та відповідні заяви з додатками щодо страхового відшкодування. Листом від 26.01.2023 року №#39577/2/ПЗ ТДВ «СГ «Оберіг» повідомило, що відповідно до абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону 1961-IV якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили, а тому на даний час ТДВ «СГ «Оберіг» позбавлено можливості визнати майнові вимоги позивачів та припиняє розгляд справи до дати, коли Страховику стане відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Позивачі категорично не згодні з позицією ТДВ «СГ «Оберіг» та вважають дії відповідача порушенням норм діючого законодавства України. На утриманні померлого [PERSON] перебував його малолітній син: [PERSON] , [INFO] . У відповідності до пункту 27.2 статті 27 Закону України №1961-IV страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень. Таким чином, загальний розмір відшкодування за вищевказаною статтею Закону України №1961-IV становить 234 000,00 грн. (двісті тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок. Отже, з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь [PERSON] необхідно стягнути відшкодування у розмірі 234 000,00 (двісті тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок. Згідно до п.27.3 статті 27 Закону України №1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Таким чином, моральна шкода має бути відшкодована на користь сина померлого - [PERSON] , дружини померлого - [PERSON] , матері померлого - [PERSON] та батька померлого - [PERSON] . Згідно з ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6500,00 (шість тисяч п?ятсот) гривень. Враховуючи вищевикладене, загальний розмір відшкодування моральної шкоди, що буде виплачений товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , становить 78 000,00 (сімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок. Зважаючи на те, що вказану суму необхідно виплатити на користь кожного з 4 осіб, то на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» необхідно стягнути по 19 500, 00 (дев?ятнадцять тисяч п?ятсот) гривень 00 копійок (78 000,00 : 4 = 19 500,00 грн). З урахуванням наведеного, з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь: - [PERSON] , діючої як законний представник в інтересах [PERSON] , необхідно стягнути відшкодування шкоди заподіяної смертю батька - [PERSON] та моральної шкоди у розмірі 253 500,00 (двісті п?ятдесят три тисячі п?ятсот) гривень 00 копійок (234 000,00+19 500,00=253 500,00); - [PERSON] необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 19 500,00 (дев?ятнадцять тисяч п?ятсот); - [PERSON] необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 19 500,00 (дев?ятнадцять тисяч п?ятсот); - [PERSON] необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 19 500,00 (дев?ятнадцять тисяч п?ятсот). Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Представник позивачів надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті у його відсутність, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, надав до суду відзив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 07 жовтня 2022 року близько 20 години 30 хвилин на автодорозі «Одеса Чорноморськ» зі сторони м. Одеси в сторону м. Чорноморськ сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки Volkswagen Phaeton, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , скоїв наїзд на [PERSON] , [INFO] , як пішохода, внаслідок чого останній від отриманих травм загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди. За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022162160000734. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг». 16 листопада 2022 року представником позивачів - адвокатом Бедексєєвою В.Л. засобами поштового зв?яку на адресу ТДВ «СГ «Оберіг» було направлено повідомлення про ДТП та відповідні заяви з додатками щодо страхового відшкодування. Листом від 26.01.2023 року №#39577/2/ПЗ ТДВ «СГ «Оберіг» повідомило, що відповідно до абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону 1961-IV якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили, а тому на даний час ТДВ «СГ «Оберіг» позбавлено можливості визнати майнові вимоги позивачів та припиняє розгляд справи до дати, коли Страховику стане відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Далі, згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі № 204/3783/16-ц (провадження № 61-1141св18). З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Такі правові висновки зроблені в постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18), від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17 (провадження № 61-22598св18), від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19 (провадження № 61-320св20). Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. З урахуванням вищевикладеного очевидним є висновок, що зупинення розгляду заяв позивачів щодо страхового відшкодування з підстав відсутності рішення суду, яким буде встановлено вину водія, є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не відповідає приписам чинного законодавства України. Відповідно до частин першої-третьої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед (стаття 1202 ЦК України). Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 204/3783/16-ц (провадження № 61-1141св18). З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. Особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Пунктом 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду. Відповідно до ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-транспортної відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно з ЗУ «Про держаний бюджет на 2022 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складала з 01 січня 2022 року - 6500,00 гривень, з 01 жовтня 6700,00 гривень. Враховуючи те, що померлий був неофіційно працевлаштований, розрахунок було зроблено з розміру мінімальної заробітної плати станом на день дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved