Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №13.07.2021-010000229 від 13.07.2021 року у розмірі 8200 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.07.2021 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем було укладено кредитний договір №13.07.2021-010000229, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 5000 грн строком на 14 днів. Зазначений договір укладено в порядку перекредитування/зарахування вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 5000 грн. за кредитним договором №15.04.2021-100000862 від 15.04.2021 року. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 24.12.2023 року становить 5000 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту, 3200 грн заборгованість за відсотками. Оскільки у добровільному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором [PERSON] не погасив, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 8200 грн заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати в розмірі 2147,20 грн судового збору. У поданій заяві представник позивача просить справу слухати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 13.07.2021 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір №13.07.2021-010000229 про надання кредитні кошти у розмірі 5000 грн строком на 14 днів. Відповідно до заяви про перекредитування/зарахування на підставі ст.601 ЦК України [PERSON] просив зарахувати його вимогу про видачу суми кредиту у розмірі 5000 грн. за кредитним договором №13.07.2021-010000229 від 13.07.2021 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 5000 грн за кредитним договором №15.04.2021-100000862 від 15.04.2021 року. Відповідно до виписки за рахунком відповідач користувався кредитними коштами, своєчасно не вносив платежів на повернення кредиту, відповідно до умов договору. З наданої представником позивача довідки заборгованість [PERSON] за кредитним договором №13.07.2021-010000229 від 13.07.2021 року станом на 24.12.2023 року становить 8200 грн, з яких: 5000 грн основний борг, 3200 грн проценти, нараховані за період з 13.07.2021 року по 24.08.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст.11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. У ч. 1, 3 ст.\~509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст.610ЦКУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Також, виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, зважаючи на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №13.07.2021-010000229 від 13.07.2021 року в розмірі 8200 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн, заборгованості за відсотками - 3200 грн. Крім того, у ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати в частині сплати судового збору необхідно віднести на рахунок відповідача, у зв`язку з чим з нього слід стягнути 2147,20 гривень судового збору за подання позовної заяви. На підставі наведеного, ст. 526, 527, 530, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: approved