Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної адміністрації у місті Києві про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 09 січня 2007 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , 1981 року народження. Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2011 року шлюб було розірвано. Від вказаного шлюбу народилися доньки: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, складено відповідний актовий запис № 8, та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, складено відповідний актовий запис № 8. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем. Відповідач жодного разу не відвідав дітей, не телефонував, взагалі не цікавився життям та здоров`ям дітей. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами доньок, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. В свою чергу Відповідач не має будь-якого спілкування з дітьми та позбавив будь-якого зв`язку з ними. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дочок. Всі питання щодо виховання вирішуються мною самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Таким чином, батько свідомо нехтує своїми обов`язками, тому позивач і звернулась до суду з даним позовом. Позивач надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити заявлені позовні вимоги. В судове засідання не з`явився відповідач, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи просив розглядати справу за їх відсутності та прийняти рішення в найкращих інтересах дитини. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] є батьком є [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, складено відповідний актовий запис № 8, та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, складено відповідний актовий запис № 8. (а.с. 13-14). Відповідно до характеристики виданою спеціалізованою школою І - III ступенів №120 м. Києва з поглибленим вивченням предметів природничо-математичного циклу від 26 січня 2024 року, [PERSON] , 2008 року народження, навчається у СІЛ №120 м.Києва з 5 класу. За цей час [PERSON] зарекомендувала себе тільки з позитивного боку. Володіє навчальним матеріалом на достатньому та середньому рівнях навчальних досягнень. Навчається в силу своїх можливостей. Захоплюється гуманітарними науками. З однолітками вміє знаходити спільну мову, ніколи не конфліктує. Доброзичлива, щира, поважає старших, з відповідальністю ставиться до доручень. Користується серед однокласників повагою. Мати, [PERSON] , постійно цікавиться успіхами доньки, відвідує батьківські збори, тримає постійний зв`язок із класним керівником. [PERSON] має все необхідне для навчання та розвитку, без поважних причин не пропускає заняття. Батько, [PERSON] , не бере участі у вихованні доньки, не цікавився навчанням доньки, [PERSON] , з моменту її навчання в СІ1І №120. Не був присутнім протягом цього часу на батьківських зборах, на зв`язок із класним керівником не виходив. (а.с.19). Відповідно до характеристики виданою спеціалізованою школою І - III ступенів №120 м. Києва з поглибленим вивченням предметів природничо-математичного циклу від 25 січня 2024 року, [PERSON] , 2010 року народження, навчається у СШ №120 м.Києва з 4 класу. За цей час [PERSON] зарекомендувала себе тільки з позитивного боку. Володіє навчальним матеріалом на середньому рівні навчальних досягнень. Навчається не в силу своїх можливостей. Захоплюється творчими проектами, особливо образотворчим мистецтвом. З однолітками вміє знаходити спільну мову, ніколи не конфліктує, уміє дружити, інколи тримається осторонь. Доброзичлива, спокійна, щира, поважає старших, з відповідальністю ставиться до доручень. Користується повагою серед однокласників. Мати, [PERSON] , систематично цікавиться успіхами доньки, відвідує батьківські збори, тримає постійний зв`язок із класним керівником. [PERSON] завжди охайна, має все необхідне для навчання, без поважних причин не пропускає заняття. Батько, [PERSON] , не бере участі у вихованні доньки, не цікавився навчанням доньки, [PERSON] , з моменту її навчання в СШ №120. Не був присутнім протягом цього часу на батьківських зборах, на зв`язок із класним керівником не виходив.(а.с.20). Висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, підтверджується доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 64-65). Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України, передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у судовому порядку, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Як вказано в ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07.12.2006 у справі «Хант проти України»). Отже, суд розглянувши справу дійшов висновку, що [PERSON] в порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, а тому, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення його батьківських прав. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved