Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

14.06.2023 керівник Слобожанської окружної прокуратури Катеба О.А. звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області з позовною заявою до [PERSON] про припинення громадянці російської федерації [PERSON] права власності на 1/2 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 1221484000:01:001:0102, загальною площею 3,49 га, яка розташована на території Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.08.2017 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1324735612214) шляхом її конфіскації на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області. Позов обґрунтовано тим, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2017 відповідачка [PERSON] , після смерті [PERSON] , успадкувала 1/2 частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 1221484000:01:001:0102, загальною площею 3,49га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Любимівської селищної Дніпровського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №074377, виданого напідставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №492-р від 11.08.2003 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Іншу 1/2 частку зазначеної земельної ділянки успадкував [PERSON] .. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на час звернення до суду з позовом громадянка рф [PERSON] є власником 1/2 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1221484000:01:001:0102, загальною площею 3,49га, а отже земельна ділянка перебуває в її власності понад 5 років. Згідно відомостей ГУ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області [PERSON] паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації реєстрації та еміграції ГУ ДМС у Дніпропетровській області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Наведене свідчить, що громадянка рф [PERSON] , набувши в 2017 році спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення у власність в порядку спадкування, вимоги закону щодо її відчуження протягом одного року не виконали, що є підставою для припинення права власності шляхом її конфіскації. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження по цивільній справі з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, повідомлене про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання свого представника не направило. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному вебпорталі «Судова влада України». Заяви про розгляд справи без її участі та відзив на позов до суду не надходили. Суд, за згодою прокурора [PERSON] , визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, ухваливши на підставі вимог ст. 280 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2017, яке посвідчене державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. (реєстровий №2-1120), громадянка рф [PERSON] успадкувала 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1221484000:01:001:0102, загальною площею 3,49га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ДП №074377, виданого на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №492-р від 11.08.2003 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів направо власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010312002124 30.12.2003. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 11.08.2017 державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за відповідачкою [PERSON] , яка є громадянкою рф, зареєстровано право власності на 1/2 частку успадкованої земельної ділянки з кадастровим номером 1221484000:01:001:0102, загальною площею 3,49га, яка розташована: на території Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За інформацією Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] , паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася. Листом №10-4-0.41-866/2-23 від 13.02.2023 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило Слобожанську окружну прокуратуру, що заходи представницького характеру, спрямовані на захист порушених інтересів держави, в тому числі щодо скасування державної реєстрації речових прав та витребування земельної ділянки з кадастровим номером 1221484000:01:001:0102 не вживалися. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтями 19, 144 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на органи місцевого самоврядування та їх посадових осіб покладено обов`язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України. Згідно із частиною 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) зокрема, в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що саме Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності. Статтею 131-1 Конституції України, на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до пункту 37 постанови Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Згідно п. п. 38, 39, 43 вказаної постанови, бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Судом встановлено бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а саме невжиття заходів щодо відчуження земельної ділянки, зокрема, шляхом звернення з позовом до суду, що підтверджується листом №10-4-0.41-866/2-23 від 13.02.2023, у зв`язку з чим представництво інтересів держави в суді у даній справі здійснюється прокурором. Згідно ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Статтею 80 Земельного кодексу України визначено, що суб`єктами права приватної власності на землю є громадяни України та юридичні особи. Відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Згідно ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Згідно ст. 354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Судом встановлено, що порушення інтересів держави у даній справі полягає в тому, що громадянка рф [PERSON] , яка 11.08.2017 в порядку спадкування набула у спільну часткову власність 1/2 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, вимоги закону щодо її відчуження протягом одного року не виконала, у зв`язку з чим наявні всі законні підстави для припинення її права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації. Відповідно до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved