Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

22 травня 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , треті особи: АТ «Сенс Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пишний Артем Володимирович, державне підприємство «Сетам», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про визнання права власності на квартиру та її витребування. Позовна заява вмотивована наступним чином. 8 серпня 2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-банк» був укладений договір кредиту № 10-29/2318, за умовами якого банк прийняв на себе зобов`язання надати позичальнику [PERSON] кредитні кошти у розмірі 55 000 грн зі строком повернення до 7 серпня 2021 року. На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором між позивачкою та банком був укладений іпотечний договір від 8 серпня 2006 року за № 02-10/2174, відповідно до умов якого позивачка передала в іпотеку банку належну їй на праві власності однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року стягнуто з [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 148 556,14 грн та судовий збір у розмірі 1 114,17 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року змінено рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, та в задоволенні вимог до поручителя [PERSON] відмовлено з підстав припинення поруки. 8 жовтня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С.М. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановою приватного виконавця Пишного А.В. від 26 жовтня 2020 року було відкрите виконавче провадження № 63421159 щодо примусового виконання виконавчого напису. У рамках цього виконавчого провадження ДП «Сетам» провело електронні торги з реалізації предмета іпотеки, переможцем яких визнано [PERSON] . Позивачем було подано позов до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного А.В., державного підприємства «Сетам», [PERSON] , треті особи: акціонерне товариство «Альфа-Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Л.В., про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року у задоволенні вказаного позову відмовлено. Разом з тим, позивачем до Голосіївського районного суду м. Києва було подано позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2320 від 8 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2023 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року залишено без змін. Посилаючись на те, що порушено її майнові права на квартиру, оскільки торги було проведено з порушенням вимог закону, просила визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] та витребувати на її користь від [PERSON] вказану квартиру. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 4 липня 2023 року. Разом із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року заяву позивача [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на однокімнатну квартиру загальною площею 26,5 кв.м, що знаходиться за адресою: за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 204737880000. 21 червня 2023 року від представника приватного виконавця Пишного А.В. адвоката Тараскіної К.О. надійшли пояснення, в яких вона зазначала про те, що електронні торги були предметом оскарження в суді, порушення при реалізації майна при проведенні електронних торгів не встановлено, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. 29 червня 2023 року від представника [PERSON] - адвоката Мазур І.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначала про те, що у задоволенні позову про визнання недійними електронних торгів відмовлено, позивач не довела, що майно вибуло із її володіння поза її волею, відповідач є добросовісним набувачем за наслідками проведення електронних торгів. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 4 липня 2023 року до суду з`явились позивач, та представник третьої особи адвокат Тараскіна К.О. Судом долучено до матеріалів справи відзив [PERSON] та пояснення приватного виконавця. Оскільки позивач відзив не отримала та представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи, судом було відкладено розгляд справи до 6 вересня 2023 року. 10 липня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона посилалась на те, що виконавчий напис на підставі якого реалізовано предмет іпотеки визнано таким, що не підлягає виконанню, наполягала на задоволенні позовних вимог. 2 серпня 2023 року від представника [PERSON] адвоката Мазур І.О. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вона просила відмовити у позові із підстав зазначених у відзиві. 6 вересня 2023 року до суду з`явились позивач, представник приватного виконавця Швець К.О., 6 вересня 2023 року від представника [PERSON] адвоката Мазур І.О. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Судом було відкладено розгляд справи на 3 жовтня 2023 року. 26 вересня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення від позивача. 3 жовтня 2023 року до суду з`явились позивач [PERSON] та представник [PERSON] адвоката Мазур І.О. Представником відповідача було відкликано клопотання про зупинення провадження у справі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні по відношенню до представника відповідача почала вживати нецензурну лексику, а згодом покинула залу судового засідання не дочекавшись закінчення судового засідання. Судом на підставі ст. 145 ЦПК України до позивача було застосовано за порушення порядку в судовому засіданні захід процесуального примусу у вигляді попередження. Наступною датою судового засідання визначено 16 листопада 2023 року. 16 листопада 2023 року до суду з`явились позивач [PERSON] , від представник [PERSON] адвоката Мазур І.О. та представника приватного виконавця адвоката Воробйова О.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання. Судом було відкладено розгляд справи на 12 грудня 2023 року. 12 грудня 2023 року до суду з`явились позивач [PERSON] , представника приватного виконавця адвоката Воробйова О.В. та представник [PERSON] адвоката Мазур І.О. Представник [PERSON] - адвоката Мазур І.О. заявила клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 753/15207/21 судом касаційної інстанції. Судом було відмовлено у задоволенні клопотання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті 7 лютого 2024 року. 7 лютого 2024 року до суду з`явились позивач [PERSON] , представника приватного виконавця адвоката Воробйова О.В. та представник [PERSON] адвоката Мазур І.О. Представник [PERSON] адвокатом Мазур І.О. було заявлено повторно клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 753/15207/21 судом касаційної інстанції. Позивач [PERSON] , представник приватного виконавця адвоката Воробйов О.В. просили також зупинити провадження у справі. Судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання оскільки при розгляді справи по суті вказане провадження вже не можливо зупинити (ч. 3 ст. 210 ЦПК України). Судом продовжено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] просила задовольнити позов. Представник [PERSON] - адвокат Мазур І.О. просила відмовити у задоволенні позову, оскільки станом на момент ухвалення рішення суду [PERSON] не є ні фактичним ні юридичним володільцем квартири. Представника приватного виконавця адвокат Воробйова О.В. просив відмовити у задоволенні позову. На запитання суду хто на даний час згідно Державного реєстру з речових прав є власником майна, [PERSON] зазначала, що вона на підставі постанови Київського апеляційного суду від 4 жовтня 2023 року, пішла та зареєструвала право власності на квартиру на яку вона просить визнати право власності. Після з`ясування вказаних обставин судом було поставлено питання позивачу, яким же чином порушено її права, коли на момент розгляду справи вона є власником, та чи є актуальними її вимоги. [PERSON] відповіла, що на її думку майнові права не порушено, разом з тим, її представник порадив ходити в судові засідання і підтримувати позовні вимоги. Судом продовжено розгляд справи, досліджено письмові доказів та заслухано учасників справи в судових дебатах. Вислухавши доводи сторін, наявні у матеріалах справи докази суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, лише порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. 8 серпня 2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-банк» було укладено договір кредиту № 10-29/2318, за умовами якого банк прийняв на себе зобов`язання надати позичальнику [PERSON] кредитні кошти в сумі 55 000 грн зі строком повернення до 7 серпня 2021 року. На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором між позивачкою та банком був укладений іпотечний договір від 8 серпня 2006 року за № 02-10/2174, відповідно до умов якого позивачка передала в іпотеку банку належну їй на праві власності однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року стягнуто з [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 148 556,14 грн та судовий збір у розмірі 1 114,17 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року змінено рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, та в задоволенні вимог до поручителя [PERSON] відмовлено з підстав припинення поруки. 8 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановою приватного виконавця Пишного А.В. від 26 жовтня 2020 року було відкрите виконавче провадження № 63421159 щодо примусового виконання виконавчого напису. У рамках цього виконавчого провадження ДП «Сетам» провело електронні торги з реалізації предмета іпотеки, переможцем яких визнано [PERSON] . Позивачем було подано позов до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного А.В., державного підприємства «Сетам», [PERSON] , треті особи: акціонерне товариство «Альфа-Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Л.В., про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію права власності,- Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року у справі № 752/18156/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2320 від 8 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. Постановою Київського апеляційного суду від 4 жовтня 2023 року у справі 753/15207/21 позов [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича, державного підприємства «Сетам», [PERSON] , треті особи: акціонерне товариство «Альфа-Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію права власності задоволено. Визнано недійсними електронні торги, що відбулись 7 травня 2021 року з продажу однокімнатної квартири, загальною площею 26,5 кв.м, житловою площею 13 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Скасовано протокол проведення електронних торгів від 7 жовтня 2021 року за № 537588, сформований за результатами електронних торгів з продажу однокімнатної квартири, загальною площею 26,5 кв.м, житловою площею 13 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 25 травня 2021 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Пишним А.В. у рамках виконавчого провадження № 63421159. Скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна від 4 червня 2021 року № 1407, видане приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Кондрою Людмилою Вікторівною. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 4 вересня 2021 року за індексним номером 58560721 про реєстрацію права власності за [PERSON] , номер запису 42331603. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" із змінами, внесеними згідно із Законом № 2255-IX від 12 травня 2022 року в редакції Закону № 3103-IX від 3 травня 2023 року у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У постанові ВП ВС від 2 лютого 2021 року № 925/642/19 зроблені такі висновки: порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16(пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Як встановлено судом, на підставі постанови Київського апеляційного суду від 4 жовтня 2023 року у справі 753/15207/21 [PERSON] звернулася до державного реєстратора та зареєструвала 11 листопада 2023 року за собою право власності на квартиру [ADDRESS] . На вимогу суду у судовому засіданні при розгляді справи по суті надала відповідний витяг Державного реєстру речових прав від 16 листопада 2023 року. Таким чином, станом на момент ухвалення рішення майнові права [PERSON] не порушені, [PERSON] не є, ні фактичним, ні юридичним володільцем квартири, власником квартири є [PERSON] . Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, оскільки [PERSON] є власником квартири, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення її позову про визнання права власності на цю ж квартиру та витребування, відсутні. Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed