Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

12 жовтня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. 21 березня 2023 року [PERSON] змінено позовні вимоги та пред`явлено позов до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позовна заява обґрунтована тим, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Квартира, в якій проживала [PERSON] , належала їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 12 від 24.12.1992 року. [PERSON] була як старша сестра для [PERSON] , вони постійно проживали разом як одна родина. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] . Однак нотаріус відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не подано документи на підтвердження родинних відносин та оригінали документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Відповідно до довідки від 15.06.2022 року № 1188 Кобеляцької міської ради, [PERSON] фактично проживає за адресою відкриття спадщини - [ADDRESS] . З померлою [PERSON] [PERSON] мала фактичні родинні відносини, оскільки вважала її сестрою. Вони проживали однією сім`єю близько 10 років, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки. [PERSON] і [PERSON] разом дбали про господарство, купували продукти, сплачували за комунальні послуги. Коли [PERSON] почала хворіти, [PERSON] купувала їй медикаменти, допомагала, доглядала, а згодом повністю займалася похованням [PERSON] . Після смерті останньої наразі ніхто не вступив у спадщину, тобто на теперішній час власники квартири відсутні. Проте в липні місяці сторонні особи, які не мають права власності або користування вказаною вище квартирою, увірвалися в квартиру та почали чинити самоправство, намагаючись змінити замки. [PERSON] викликала поліцію та за результатами виклику отримала відповідь щодо відсутності ознак кримінального правопорушення. Після того як до квартири увірвалися сторонні особи, правовстановлюючі документи на квартиру зникли, а тому в [PERSON] не має оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. [PERSON] уважає себе спадкоємицею четвертої черги за законом згідно статті 1264 ЦК України. Заяву про прийняття спадщини подала також [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] прохала суд встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] як спадкоємицею четвертої черги право власності на спадкове майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 09 листопада 2022 року від представника [PERSON] - адвоката Галушка С.С. надійшов відзив на позовну заяву. Позовні вимоги вважають безпідставними та в їх спростування обставин наводить наступне. [PERSON] не надано жодного доказу на підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно відмітки про прописку в паспорті [PERSON] , її зареєстрованим місцем проживання є будинок у [ADDRESS] . Дана адреса зазначена в анкетних даних у позовній заяві. Довідкою Кобеляцької міської ради від 15.06.2022 року № 1188 лише підтверджується фактичне проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] станом на дату видачі цієї довідки - 15 червня 2022 року. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , а тому вказана довідка не підтверджує факту спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] за життя останньої. До дня смерті [PERSON] проживала одиноко та отримувала послуги догляду вдома у відділенні соціальної допомоги Центру надання соціальних послуг Кобеляцької міської ради в період з 22.01.2013 по [INFO], тобто протягом останніх 9 років. Зі змісту товарного чека від 18.02.2022 року, наданого [PERSON] , не вбачається відомостей про продавця товару чи надавача послуг, про покупця товару чи замовника послуг. Зазначені в товарному чекові товари і послуги не вказують однозначно на те, що вони стосуються виготовлення та встановлення надмогильного пам`ятника на могилі спадкодавця. Адвокат Галушко С.С. звертає увагу на те, що від часу смерті спадкодавця ([INFO]) до видачі товарного чеку (18.02.2022) минуло лише півтора місяці зимового періоду. За такий короткий проміжок часу та ще й в зимовий період з об`єктивної точки зору не можливо виконати подібні роботи на могилі спадкодавця. Тим більше, виконання земляних, будівельно-монтажних та опоряджувальних (благоустрій) робіт на кладовищі в період зимових морозів є не розумним та не відповідає вимогам державних будівельних норм і правил. Крім того, за життя спадкодавець придбала для себе надмогильний пам`ятник, який зберігався в гаражі. Надані [PERSON] квитанції по сплаті за житлово-комунальні послуги, які датовані 05 січня, 04 квітня, 08 травня, 20 червня 2022 року, не містять відомостей про здійснення оплати саме позивачем і за належні їй кошти. Всі проплати були здійснені вже після смерті спадкодавця. Відразу після смерті [PERSON] . [PERSON] відключила в спадковій квартирі електроенергію, газ та воду, про що повідомила відповідні комунальні служби, а також про те, що власник квартири померла. Надана [PERSON] копія результату УЗД соматичних органів [PERSON] від 12.12.2021 року лише містить медичну інформацію про стан здоров`я [PERSON] . Вказані документи не мають жодного зв`язку з [PERSON] та жодним чином не підтверджують прямо чи опосередковано факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю, ведення ними спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків як членів однієї сім`ї. Позовну вимогу про визнання права власності на спадкову квартиру адвокат Галушко С.С. вважає повністю безпідставною. Оригінали правовстановлюючих документів на квартиру є в наявності та зберігаються в [PERSON] . Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом обґрунтована не відсутністю в [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, а відсутністю доказів родинних відносин. Це прямо випливає зі змісту постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, адвокат Галушко С.С. прохав суд відмовити в задоволенні позову повністю та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати на правничу допомогу. 29 листопада 2022 року від представника [PERSON] - адвоката Скрими В.А. надійшла відповідь на відзив. Адвокат Скрима В.А. вважає, що викладені у відзиві обставини не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать чинному законодавству з огляду на наступне. Зміст довідки Центру надання соціальних послуг Кобеляцької міської ради від 25.03.2022 року № 24 свідчить про те, що [PERSON] була одинокою громадянкою без будь-яких згадувань щодо проживання. В Законі України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» наявне визначення одинокої особи, а саме: до категорії одиноких осіб належать люди, які не мають працездатних родичів, зобов`язаних за законом їх утримувати. Законом України «Про соціальні послуги» визначено, що право на безоплатне соціальне обслуговування (отримання соціальних послуг) в державних та комунальних установах мають громадяни не здатні до самообслуговування в зв`язку з похилим віком, хворобою, інвалідністю і не мають рідних, які повинні забезпечити їм догляд і допомогу. Тому право на соціальні послуги виникає незалежно від того з ким проживає людина похилого віку. Спадкодавець [PERSON] не мала родичів, які б піклувалися за нею за життя, а піклувалася за нею [PERSON] , яка не була рідною для [PERSON] , але проживала з нею однією сім`єю. Посилаючись на пункт 6 Положення про Центр надання соціальних послуг Кобеляцької міської ради в новій редакції, де зазначено, що підставою для надання соціальних послуг є: 1) направлення особи/сім`ї для отримання соціальних послуг, видане на підставі відповідного рішення структурного підрозділу соціального захисту населення або уповноваженої особи виконавчого комітету Кобеляцької міської ради; 2) результати оцінювання потреб особи/сім`ї в соціальних послугах, адвокат Скрима В.А. стверджує, що жодних вимог стосовно надання соціальних послуг лише для одиноких громадян в положенні не визначено. Тому [PERSON] отримувала соціальні послуги саме за потребами як особа, яка потребувала догляду. Крім того, адвокат Скрима В.А. звертає увагу на те, що довідка Центру надання соціальних послуг Кобеляцької міської ради взагалі не має юридичної сили в силу положень ДСТУ 2732:2004 в зв`язку з відсутністю необхідних для довідки реквізитів - адресата. Стосовно довідки, виданої Кобеляцькою міською радою № 1193 від 15.06.2022 року, на яку [PERSON] посилається як на доказ одинокого проживання [PERSON] , адвокат Скрима В.А. зазначає, що дана довідка видана [PERSON] про склад її сім`ї, але текст довідки не відповідає її призначенню, оскільки за текстом зазначається взагалі стосовно реєстрації [PERSON] . З огляду на це, такий документ викликає сумніви щодо його достовірності та допустимості. Товарний чек, медичні документи, квитанції про сплату комунальних послуг у сукупності з іншими обставинами і доказами свідчать про тісний зв`язок зі спадкодавцем [PERSON] , а також те, що саме [PERSON] опікувалася [PERSON] , вела з останньою спільно господарство, сплачуючи комунальні послуги і продовжує сплачувати. [PERSON] не надала жодних доказів на підтвердження своїх доводів з приводу відключення комунальних послуг. Зауваження [PERSON] щодо неможливості виконати монтажні роботи на могилі спадкодавця є лише власними роздумами, безглуздими припущеннями без будь-яких нормативних та доказових обґрунтувань. Таким чином, адвокат Скрима В.А. прохала суд відхилити заперечення, викладені у відзиві. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2022 року за позовом [PERSON] відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.52-54). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.194-195). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 березня 2023 року за клопотанням адвоката Скрими В.А. замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача Кобеляцьку міську раду Полтавського району Полтавської області. Залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Постановлено повернутись до стадії підготовчого провадження (т.1 а.с.249-252). 19 квітня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Галушка С.С. в інтересах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка заповіту не залишила. Спадкоємців першої черги за законом немає. Протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON] . Інші особи заяв про прийняття спадщини та/або про відмову від спадщини не подавали. [PERSON] уважає, що має право на спадщину, що залишилася після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки є її спадкоємцем за законом, а саме рідною племінницею. Дошлюбне (дівоче) прізвище [PERSON] - [PERSON] . Її батьком є [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] . Її рідна тітка [PERSON] та батько [PERSON] були рідними братом і сестрою, оскільки мали спільних батьків [PERSON] та [PERSON] . В [PERSON] відсутні оригінали свідоцтв про народження та про одруження спадкодавця [PERSON] , залишилися лише копії цих документів. У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до Державного архіву Полтавської області із заявою про надання архівного актового запису про народження [PERSON] , однак листом архівної установи від 25.02.2022 року № 04-16/200 їй було повідомлено про відсутність в архіві такого актового запису. Крім того, на адвокатський запит від 17.04.2023 року № 5 про надання копій актових записів про народження та шлюб [PERSON] , листом від 18.04.2023 року Кобеляцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області відмовив у наданні запитуваних актових записів, оскільки не надано документів, підтверджуючих родинні відносини [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Постановою від 18.04.2023 року № 135/02-31 приватний нотаріус Чернявський Ю.В. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову квартиру, оскільки не було надано документи, підтверджуючі родинні відносини зі спадкодавцем та наявністю спору про право на спадщину між [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин право на спадщину [PERSON] залежить від встановлення факту її родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] у судовому порядку. За загальними правилами спадкування, [PERSON] , як рідна племінниця [PERSON] , є спадкоємцем за законом п`ятої черги. Однак, за правилами спадкування за правом представлення, [PERSON] переходить з п`ятої черги в другу чергу спадкування та спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Для спадкування за правом представлення також характерна черговість, як і для спадкування за законом. Спадкоємці за правом представлення спадкують ту чергу, яку спадкував би їх померлий родич. У даній ситуації, за умови, що в спадкодавця немає спадкоємців за заповітом та за законом першої черги, а [PERSON] є єдиним і найближчим родичем спадкодавця за таким ступенем споріднення, вона має право повністю на всю спадщину, яка залишилася після смерті рідної тітки [PERSON] . Таким чином, адвокат Галушко С.С. прохав суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на правничу допомогу. 27 червня 2023 року від представника [PERSON] - адвоката Скрими В.А. надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. У відзиві адвокат Скрима В.А. зазначає, що метою звернення [PERSON] з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , зокрема, з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останньої. До заяви про встановлення факту родинних відносин можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які в собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Однак [PERSON] не надано жодних документів, які б давали змогу достеменно встановити документи, які підтверджують такі родинні стосунки. Крім того, адвокат Скрима В.А. вказує на недопустимість та недостовірність поданих [PERSON] доказів, оскільки копії документів подано за відсутності оригіналів. Таким чином, адвокат Скрима В.А. прохала відмовити в задоволенні позовної заяви про встановлення факту родинних відносин. 28 червня 2023 року від представника [PERSON] - адвоката Галушка С.С. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву про встановлення факту родинних відносин. Адвокат Галушко С.С. зазначає, що в обгрунтування позову про встановлення факту родинних відносин [PERSON] надала суду належні письмові докази: копію паспорта та довідки РНОКПП [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про одруження [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію листа Державного архіву Полтавської області від 25.02.2022 № 04-16/200; лист Кобеляцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області від 18.04.2023. У позовній заяві було зазначено, що оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви, наявні та зберігаються в [PERSON] . У неї дійсно відсутні оригінали свідоцтв про народження та про одруження [PERSON] , а залишилися лише копії цих документів. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] підтримувалися завжди. [PERSON] до смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , проживала разом з ним. Інших членів сім`ї не було. [PERSON] проживала одиноко після смерті чоловіка [PERSON] . У [PERSON] з тіткою [PERSON] майже однакові хвороби, зокрема, цукровий діабет, малорухомі ноги як наслідок цієї хвороби. За життя [PERSON] знайшов помічницю [PERSON] , з якою домовився про платну послугу з допомоги по господарству. Крім того, [PERSON] перебувала на обслуговуванні як одинока непрацездатна особа в територіальному центрі соціального обслуговування. Стан здоров`я [PERSON] погіршився з 2006 року, вона сама почала потребувати допомоги, яку отримувала від дітей та чоловіка. За життя [PERSON] [PERSON] вже мала ІІІ групу інвалідності з висновком «Діабетична артропатія нижніх кінцівок», через що їй було важко пересуватися. Але за життя [PERSON] , на його прохання, чоловік [PERSON] - [PERSON] допомагав сім`ї [PERSON] по господарству, використовуючи свій автомобіль та власну фізичну працю. Будучи слабкою за станом здоров`я, [PERSON] упала, отримала закритий перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням та перенесла оперативне лікування. [PERSON] має ІІ групу інвалідності й досі відновлюється та перебуває на реабілітації. По цій поважній причині [PERSON] не могла особисто допомагати [PERSON] по господарству та в побутових справах. [PERSON] часто спілкувалася з [PERSON] , а зустрічалася так часто, настільки була можливість за станом здоров`я обох з них. Починаючи з 01.11.2021 року, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в м. Полтава, після чого продовжувала лікуватися вдома. [PERSON] має спільні сімейні фото з [PERSON] [PERSON] не приймала участі в похованні [PERSON] . На час смерті [PERSON] [PERSON] хворіла та не була обізнана про те, що трапилося з [PERSON] . Ніхто не зателефонував [PERSON] і не повідомив їй про смерть [PERSON] . Кошти на поховання [PERSON] відклала за свого життя, так само ще за життя придбала надмогильний пам`ятник, про що неодноразово повідомляла [PERSON] . Про номер спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [PERSON] стало відомо зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом серії НРК № 579024 від 20.07.2021, виданого на ім`я [PERSON] приватним нотаріусом Чернявським Ю.В. 17 липня 2023 року від представника [PERSON] - адвоката Скрими В.А. надійшли заперечення, в яких зазначено, що наявні сумніви в належності копій документів, наданих [PERSON] . У разі ненадання суду оригіналів письмових доказів, такі докази не повинні братися до уваги. Посилаючись на Інструкцію про встановлення груп інвалідності, затвердженої Наказом МОЗ від 05.09.2011 року № 561, адвокат Скрима В.А. стверджує, що маючи ІІІ групу інвалідності, [PERSON] ніщо не перешкоджало допомагати [PERSON] , якщо вона дійсно мала родинні стосунки зі спадкодавицею. [PERSON] посилається на перебування на стаціонарному лікуванні, не надаючи суду жодних доказів, а доказування не може грунтуватись на припущеннях. З наданих [PERSON] сімейних фото з [PERSON] неможливо ідентифікувати осіб, зображених на фото. В свою чергу, [PERSON] не роз`яснює, які особи зображені на фото. Стосовно пам`ятника [PERSON] вводить суд в оману, притому що [PERSON] вже надавала суду відповідні чеки на придбання пам`ятника та відповідь фізичної особи-підприємця, який займається ритуальними послугами. Таким чином, адвокат Скрима В.А. прохала відхилити всі доводи [PERSON] та відмовити в задоволенні позовної заяви про встановлення факту родинних відносин у повному обсязі. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2023 року позовну заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом (т.2 а.с.72-76). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.104-105). Позивач, а відповідач за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні 13.09.2023 року позов підтримала та прохала задовольнити повністю. [PERSON] повідомила, що її покійна сусідка [PERSON] запропонувала їй доглядати за сім`єю [PERSON] . На той час [PERSON] не працювала та була на пенсії. Поки був живий чоловік [PERSON] - [PERSON] , вони проживали втрьох. [PERSON] помер на руках [PERSON] . Коли [PERSON] помирав, він сказав [PERSON] , щоб вона не залишала саму [PERSON] [PERSON] була поруч з [PERSON] , коли останній проводили дві операції в хірургії в м. Полтава. [PERSON] і [PERSON] ходили разом на ринок, коли [PERSON] ще могла пересуватися з ціпком. [PERSON] допомагала носити сумки, купувала все необхідне для [PERSON] . Коли [PERSON] перестала ходити і в неї був цукровий діабет, [PERSON] зранку до вечора готувала їжу, прала одяг тощо. В них був спільний бюджет, за який було придбано, зокрема, холодильник, мікрохвильову піч. [PERSON] сказала [PERSON] , що їй буде належати квартира, про що [PERSON] написала на листку, однак не встигла документально оформити. В квартирі знаходяться речі [PERSON] [PERSON] ніколи не говорила [PERSON] про своїх родичів, крім померлого сина. [PERSON] не оформляла субсидію за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS] . Один раз брала довідку про склад сім`ї для подання заяви про прийняття спадщини. На момент проживання [PERSON] з [PERSON] , вони, як одинокі непрацездатні особи, отримували послуги з Центру соціального обслуговування. До 2016 року їх обслуговувала [PERSON] , дочка [PERSON] , а з 2016 року до дня смерті [PERSON] - [PERSON] . Приблизно з 2016 чи 2017 року, точно не пам`ятає, [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років. Представник позивача, а відповідача за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] - адвокат Скрима В.А. в судовому засіданні позов підтримала та прохала задовольнити в повному обсязі. В задоволенні позову третьої особи [PERSON] прохала відмовити. Представник відповідача Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області Житник К.В. у судовому засіданні прохала відмовити в задоволенні позову, оскільки факт догляду за особою похилого віку не доводить їх спільного проживання, тобто не є безумовним підтвердження спільного проживання однією сім`єю. [PERSON] не надано доказів, які б підтвердили наявність спільного побуту, здійснення спільних витрат, ремонтних робіт тощо. При вирішенні позову третьої особи [PERSON] покладалася на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Галушко С.С. у судовому засіданні прохав відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Позов про встановлення факту родинних відносин підтримав та прохав задовольнити в повному обсязі. Також прохав стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 19 900,00 гривень. Крім того, адвокат Галушко С.С. зазначив, що свідок [PERSON] пояснив, що він як депутат не обстежував місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та не встановлював факт проживання [PERSON] за даною адресою. Перебуваючи на робочому місці, [PERSON] підписав вже заповнений не його рукою акт від 18.10.2022 року про підтвердження фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2016 року по березень 2022 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Чернявський Ю.В. подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників справи, свідків, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (т.1 а.с.26; т.2 а.с.48). [PERSON] заповіту не залишила. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно - квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.11.2021 року, свідоцтвом про право власності на квартиру від 24.12.1992 року № 12 (т.1. а.с.115-120; т.2 а.с.52-56). Заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] подали [PERSON] та [PERSON] , які у встановленому законом порядку звернулися із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 16/2022 (т.1 а.с.58,71; т.2 а.с.126,137,206,219). Постановою приватного нотаріуса Чернявського Ю.В. від 06.07.2022 року № 231/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю допустимих для перевірки в нотаріальному порядку доказів родинних відносин (т.1 а.с.30). Постановою приватного нотаріуса Чернявського Ю.В. від 18.04.2023 року № 135/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки існує спір між [PERSON] та [PERSON] про право на спадщину після смерті [PERSON] . Крім того, [PERSON] не було надано оригінали свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження спадкодавця, тим самим вона не підтвердила наявність родинних відносин зі спадкодавцем та відповідно права на спадкування за законом (т.2 а.с.57). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.04.2022 року заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин задоволено повністю та встановлено факт родинних відносин - [PERSON] є рідною племінницею померлої [PERSON] (т.1 а.с.108-109). Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.03.2023 року скасовано рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.04.2022 року, а заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. В постанові Полтавського апеляційного суду зазначено, що метою звернення [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , зокрема, з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останньої. [PERSON] також є спадкоємицею померлої [PERSON] та в зв`язку з відмовою нотаріуса видавати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] була змушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування. За вказаних обставин, факт, про встановлення якого просить [PERSON] , не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду виключно в порядку позовного провадження (т.1 а.с.239-241, т.2 а.с.59-61). У відповідності до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За приписами ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). У ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пленум Верховного Суду України в пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. У постанові від 17 червня 2020 року в справі № 755/18012/16 Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В якості доказів проживання зі спадкодавцем [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини [PERSON] були надані наступні докази: -довідку виконавчого комітету Кобеляцької міської ради № 1188 від 15.06.2022 року (т.1 а.с.106), відповідно до якої за адресою: [ADDRESS] дійсно фактично проживає [PERSON] , а зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; -копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг [PERSON] (т.1 а.с.34-38, а.с.132-160); -копію результату УЗД соматичних органів [PERSON] від 12.12.2021 року (т.1 а.с.31); -копію товарного чека № 362-1 від 18.02.2022 року, копію накладної № 2 від [INFO] року та відповіді на адвокатські запити від 31.01.2023 та 10.04.2023 стосовно витрат на поховання [PERSON] (т.1 а.с.33,225-226; т.2 а.с.145); -копію акту від 18.10.2022 року про підтвердження фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2016 року по березень 2022 року (т.1 а.с.161). Суд критично оцінює вищевказані письмові докази в сукупності з іншими дослідженими в справі доказами та прийшов до переконання про те, що наведені [PERSON] у позові обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи з огляду на наступне. З довідки виконавчого комітету Кобеляцької міської ради № 2302 від 27.08.2020 року (т.1 а.с.203, т.2 а.с.183), виданій [PERSON] , яка міститься в матеріалах спадкової справи № 97/2020, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до дня його смерті (помер [INFO] ). На момент смерті разом з ним була зареєстрована [PERSON] , 1942 р.н. Тобто до 28.07.2020 року [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] проживали разом удвох за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] до дня своєї смерті (померла [INFO] ) була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] зареєстрована та проживала одна, про що свідчить видана [PERSON] довідка виконавчого комітету Кобеляцької міської ради № 1193 від 15.06.2022 року (т.1 а.с.106). Крім того, згідно довідки Центру надання соціальних послуг Кобеляцької міської ради № 24 від 25.03.2022 року (т.1 а.с.107), одинока [PERSON] 1942 року народження, жителька м. Кобеляки, отримувала послуги догляду вдома у відділенні соціальної допомоги вдома Центру надання соціальних послуг Кобеляцької міської ради з 22.01.2013 року по [INFO] року. Надана [PERSON] довідка Кобеляцької міської ради № 1188 лише підтверджує її фактичне проживання за адресою: [ADDRESS] станом на дату видачі довідки - 15 червня 2022 року. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , дана довідка не підтверджує факту спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Суд визнає неналежним та недопустими доказом копію акту від 18.10.2022 року, підписаного депутатом Кобеляцької міської ради Гречаним Володимиром Анатолійовичем, у присутності [PERSON] і [PERSON] , яким нібито підтверджено факт реєстрації та фактичного проживання [PERSON] з 2016 року по березень 2022 року за адресою: [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він не встановлював факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та не виїжджав на дане місце. Із сусідами не спілкувався, в тому числі зі [PERSON] і [PERSON] . Вже написаний акт [PERSON] принесла [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] [PERSON] тільки підписався в даному акті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона за рік до смерті [PERSON] ходила до останньої вимірювати їй тиск, оскільки в [PERSON] був цукровий діабет. [PERSON] , яку [PERSON] називала [PERSON] , готувала для неї їжу. Похорони [PERSON] здійснювала [PERSON] [PERSON] не знає та не бачила інших родичів [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що коли помер [PERSON] , [PERSON] жила з [PERSON] . [PERSON] прибирала, згрібала на гаражі яблука, пекла пиріжки, дуже переймалася за стан здоров`я [PERSON] , викликала швидку допомогу. Похованням [PERSON] займалася [PERSON] . Крім [PERSON] , [PERSON] ніхто не допомагав. [PERSON] не знає та не бачила інших родичів [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що її подругою є [PERSON] , яка розповідала, що її мати [PERSON] більше п`яти років жила з [PERSON] . [PERSON] ніколи не була в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона в 2014-2015 рр. працювала соціальним працівником у сім`ї [PERSON] . У 2016 році до її матері [PERSON] зателефонувала покійна сусідка та запитала чи не хоче [PERSON] доглянути сім`ю [PERSON] , бо в них немає родичів. На той час [PERSON] вже не працювала соціальним робітником, а працювала в Кобеляцькій міській раді та згодом пішла в декрет. Про родичів [PERSON] , а саме [PERSON] , [PERSON] дізналася після відбування 9 днів з моменту смерті [PERSON] . Крім того, [PERSON] зазначила, що будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому вона проживає, належить її батькові [PERSON] , який зареєстрований в Дніпропетровській області. За даною адресою [PERSON] оформила субсидію на ім`я матері [PERSON] . Однак її мати [PERSON] не проживала по [ADDRESS] , а мешкала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд не бере до уваги показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки вони не доводять факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, наявності спільного бюджету з померлою [PERSON] , їх спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, надання взаємної допомоги, домовленостей про порядок користування житловим приміщенням. Показання даних свідків свідчать лише про те, що [PERSON] піклувалася про [PERSON] та допомагала їй, як одинокій особі похилого віку, що не є безумовним підтвердженням наявності факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю та наявність між ними сімейних стосунків. Судом установлено, що житлова субсидія [PERSON] у період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2021 року за адресою її проживання: [ADDRESS] призначалась у відповідності до вимог Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 (зі змінами та доповненнями), про що свідчить лист від 15.12.2022 року № 11-27/2514 відділу № 4 з питань призначення та виплати державної соціальної допомоги та надання інших видів соціальної підтримки населенню управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації (т.1 а.с.204). Факт отримання [PERSON] житлової субсидії за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] також підтверджується інформацією про стан субсидії в домогосподарстві (т.1 а.с.184-186); довідками про склад сім`ї № 6370 від 14.12.2017, № 2456 від 01.06.2017, № 3115 від 02.10.2019 за період призначення з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2021 року за адресою її проживання: [ADDRESS] (т.1 а.с.205-207). Посилання [PERSON] на той факт, що вона організовувала поховання [PERSON] , з наданням відповідних документів на підтвердження понесення таких витрат (т.1 а.с.33,225-226; т.2 а.с.145), не доводить факту її спільного проживання разом зі спадкодавцем однією родиною, оскільки поховання не є підтвердженням факту спільного проживання та наявності спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, які передбачені ст. 1264 ЦК України. Суд не бере до уваги копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг (т.1 а.с.34-38, а.с.132-160), що надавались за адресою: [ADDRESS] (квартирі, належній померлій [PERSON] ), оскільки вони стосуються періоду часу вже після смерті [PERSON] і не можуть свідчити про спільні витрати на утримання майна. Крім того, [PERSON] не доведено, що на поховання та оплату житлово-комунальних послуг були витрачені саме її кошти. Надана [PERSON] копія результату УЗД соматичних органів [PERSON] від 12.12.2021 року лише містить медичну інформацію про стан здоров`я [PERSON] (т.1 а.с.31). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданої відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що [PERSON] не доведено реальності сімейних відносин, наявності спільного бюджету з померлою [PERSON] , їх спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, надання взаємної допомоги, домовленостей про порядок користування житловим приміщенням. Проаналізувавши позовні вимоги [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] не підтверджено, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Оскільки судом відмовлено за першою позовною вимогою, інша позовна вимога [PERSON] про визнання за нею в порядку спадкування за законом право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] є похідною від першої позовної вимоги, тому в її задоволенні також слід відмовити. Щодо позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] суд зазначає наступне. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками записані: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (т.1 а.с.110; т.2 а.с.43). 25 липня 1981 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (т.1 а.с.111; т.2 а.с.43). [PERSON] народився [INFO] (т.2 а.с.44). Його батьками записані: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] (т.1 а.с.112; т.2 а.с.45). Її батьками записані: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] були рідними братом і сестрою, оскільки мали спільних батьків [PERSON] та [PERSON] . 26 грудня 1965 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (т.1. а.с.113; т.2 а.с.46). [INFO] помер [PERSON] (т.1. а.с.114; т.2 а.с.47). [INFO] помер [PERSON] (т.2 а.с.58). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 97/2020, з якої вбачається, що спадкоємцем за законом на майно померлого [PERSON] у вигляді квартири в [ADDRESS] є його дружина [PERSON] , яка у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (т.2 а.с.123,179). [INFO] померла [PERSON] (т.1 а.с.26; т.2 а.с.48). [PERSON] заповіту не залишила. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно - квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.11.2021 року, свідоцтвом про право власності на квартиру від 24.12.1992 року № 12 (т.1. а.с.115-120; т.2 а.с.52-56). [PERSON] у встановленому законом порядку звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (т.1 а.с.58; т.2 а.с.126,206). Приватним нотаріусом Чернявським Ю.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки існує спір між [PERSON] та [PERSON] про право на спадщину після смерті [PERSON] . Крім того, [PERSON] не було надано оригінали свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження спадкодавця, тим самим вона не підтвердила наявність родинних відносин зі спадкодавцем та відповідно права на спадкування за законом (т.2 а.с.57). Відповідно до довідки Державного архіву Полтавської області від 25.02.2022 № 04-16/200 (т.2 а.с.49), в книзі реєстрації актових записів громадянського стану про народження жителів м. Кобеляки Кобеляцького (нині Полтавського) району Полтавської області за квітень, вересень 1942 року, яка частково надійшла на зберігання до Державного архіву Полтавської області, актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , немає. Книги реєстрації актових записів громадянського стану про народження жителів м. Кобеляки Кобеляцького (нині Полтавського) району Полтавської області за січень - березень, травень - серпень, жовтень - грудень 1942 року в державному архіві відсутні. Значна кількість документів періоду Другої світової війни втрачена в роки тимчасової окупації Полтавщини (1941 - 1943 рр.) нацистськими загарбниками. Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області надано копію актового запису про шлюб № 98 від 26.12.1965 року [PERSON] з [PERSON] . Крім того, повідомлено, що актового запису про народження [PERSON] за 1942 рік по м. Кобеляки Кобеляцького району Полтавської області не виявлено. Перевірка проведена за період з 1939 по 1945 рр. Книги реєстрації актів цивільного стану про народження за 1939 по 1945 рр. збереглися частково. Також перевірені поновлені актові записи про народження за період з 1944 року по теперішній час, актового запису не виявлено (т.2 а.с.142-143). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. [PERSON] є батьком [PERSON] . [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки факт встановлення родинних відносин породжує для заявника юридичні наслідки та враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, а [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , тому факт родинних стосунків доведено і заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] , вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у справі не підлягають задоволенню. Пунктом п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсіним посвідченням серії [NUMBER] та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 464946 (т.1. а.с.122; т.2 а.с.62). Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовій збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених [PERSON] , надано: договір № 103 про надання правничої допомоги від 28.10.2022 року, договір № 24 про надання правничої допомоги від 24.02.2023 року, акт № 1 приймання-передачі правничих послуг від 03.12.2023 року, розрахунок витрат на правничу допомогу від 04.12.2023 року, квитанцію № 103/24/1 від 03.12.2023 року. З даних документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу складає 19 900,00 гривень. Частиною 6 статті 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року в справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами». Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. [PERSON] не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника третьої особи та не доведено неспівмірність таких витрат. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з [PERSON] користь [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 19 900,00 гривень.

Outcome: approved