Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат звернувся представник ТзОВ «Фінансової компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,\~у якому\~просить суд\~стягнути з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрованої [ADDRESS] ,\~РНОКПП [NUMBER] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032 м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором №Z75.00208.005134425 від 10 квітня 2019 року в розмірі 70\~561,76 грн., з яких: 29182,18 грн. заборгованість за основним боргом, 41379,58 грн. - заборгованість за відсотками та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. та витрати, пов?язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1342,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві представник позивача зазначив, що просить здійснювати розгляд справи за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату і час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. В судове засідання відповідач не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду до суду не подавала, письмовий відзив на позов не надходив. Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~від 23 лютого 2006 року\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року [PERSON] уклала із акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - Первісний кредитор чи АТ «Ідея Банк») договір кредиту та страхування №Z75.00208.005134425 (далі кредитний договір) відповідно до п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору, якого, банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту простий, сума кредиту 29195,00 грн., процентна ставка та тип 9,99%, змінювана, строк кредиту 36 місяців. Відповідно до п.1.6 кредитного договору дата повернення кредиту 10 квітня 2022 року. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок № [NUMBER] ……..36, відкритий у банку відповідно до графіку, викладеному в додатку №1 до даного договору. Згідно п.1.7 кредитного договору банк надає позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 29195,00 гривень на рахунок № [NUMBER] ……..36 позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», МФО 336310, та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4026,90 гривні згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.5 договору. В п.3.2 кредитного договору вказано, що нанесенням власноручного підпису під цим договором, позичальник погоджується з тим, що ДКБФО, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід?ємними складовими цього договору та зобов?язується виконувати\~їх умови. Відповідно до п.4 кредитного договору сторони дійшли згоди про те, що в додатку №1, що є невід`ємною частиною договору зрозуміло та доступно викладено: - детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; - графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; - сума комісійної винагороди та інших платежів за договором. 07 липня\~2023\~року між АТ «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) укладено договір факторингу №07072023\~(далі - договір факторингу), відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z75.00208.005134425 від 10 квітня 2019 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 2.1. договору факторингу за цим договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЕАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобовязується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2. договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного звязку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невідємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників №3 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набула права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z75.00208.005134425 від 10 квітня 2019 року в сумі 70561,76 грн., з яких 29182,18 грн. - заборгованість за основним боргом; 41379,58 грн. - заборгованість за відсотками. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п. 5.1. договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобовязань передбачених п. 4.1. цього договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обовязку та припинила повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно п. 5.3. договору факторингу АТ «Ідея Банк» у випадку відступлення права вимоги зобовязаний повідомити кожного боржника/контрагента про відступлення права вимоги протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором, у спосіб, визначений ст.25 Закону України «Про споживче кредитування» та за договором з боржником та про передачу персональних даних боржника, а також надати інформацію про фактора (найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження, інформацію для здійснення зв`язку номер телефону, адресу, адресу поштової пошти) та повідомити про обовязок погашення заборгованості за первинним договором фактору. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобовязання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Згідно п.4.4 договору факторингу АТ «Ідея Банк» зобовязується, у разі одержання будь-яких коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості боржника та або інших платежів за кредитним договором, право вимоги по якому передане фактору за цим договором, перераховувати на користь фактора суми таких грошових коштів у повному обсязі, не пізніше 15 робочих днів з моменту отримання таких коштів на рахунок фактора, вказаний в розділі 15 договору. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобовязання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07 липня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до реєстру боржників №3 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набула права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №Z75.00208.005134425 від 10 квітня 2019 року в сумі 70561,76 грн., з яких 29182,18 грн. - заборгованість за основним боргом; 41379,58 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627\~ЦК\~України передбачено, що відповідно до ст.6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Частиною другою\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ч.\~1\~ст.\~530\~ЦК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З позовної заяви вбачається, що з метою стягнення заборгованості представник позивача поніс судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2684 грн. та витрати, повязані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1342 грн. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів №53930 від 12 грудня 2023 року на суму 2684 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved