Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

В листопаді 2023 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, та не більше десяти прожиткових мінімумів, щомісячно, до досягнення їх спільним сином [PERSON] , [INFO] , трьох річного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що з 01 жовтня 2022 року вони перебувають у шлюбі з [PERSON] про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління 01 жовтня 2022 року складено відповідний актовий запис за № 910 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01 жовтня 2022 року. Під час шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] . Відносини з чоловіком погіршились після народження сина з червня 2023 року, на теперішній час мешкають окремо. З причини того, що вони мешкають окремо - спільне господарство не ведуть. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою. Після розірвання наших стосунків чоловік матеріальну допомогу ні на утримання сина [PERSON] ні на позивачку не надає, її матеріальним станом та станом дитини не цікавиться, що зумовлює її звернення до суду з даним позовом. Весь тягар матеріального забезпечення та виховання малолітнього сина лежить на позивачці. Чоловік, на скільки їй відомо, на теперішній час працює у Комунальному закладі спортивним тренером. У зв`язку з ситуацією, що сталася в країні на даний час введення воєнного стану, вона не працюю, мешкаю разом з дитиною на соціальні виплати від держави та допомогу від своїх рідних. Іншого доходу в неї немає. Їй відомо, чоловік має іншу неповнолітню дитину на утримання якої за виконавчим листом з нього здійснюється стягнення. В якому розмірі здійснюється стягнення їй не відомо. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала клопотання, в якому просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав заяву, в якій вказав, що з позовом згоден, а справу просить розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, 01 жовтня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). [INFO] в шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Судом було встановлено, що відповідач також не надає матеріальну допомогу на утримання позивачки, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за їхньою спільною малолітньою дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно же з положеннями ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Тобто, утримання відповідачем своєї дружини до досягнення їхньою дитиною трирічного віку є не його правом, а його обов`язком, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу, а судом не було встановлено обставин/умов за яких би відповідач не міг утримувати (сплачувати аліменти) позивача, у зв`язку з чим з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги позивачки про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно аліментів на її утримання до досягнення їхньою дитиною трирічного віку, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави. Тому, суд вважає заявлені позивачкою позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 182 СК України, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим встановити розмір аліментів на утримання дружини в частині від заробітку відповідача і стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його дружини - [PERSON] до досягнення їхньої малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 29 листопада 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] включно. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і дружини в межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1073 грн. 60 коп. (в порядку ст. 141 ЦПК України, ч. ч. 1-2 ст. 4, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved