Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

позивач 9 жовтня 2023 року звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача, відповідно до якого просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Також просить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та покласти на відповідача сплату судового збору. Позов мотивує тим, що з відповідачем з 8 червня 2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 2 лютого 2023 року. В шлюбі в сторін у справі народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, однак для забезпечення такої найнеобхіднішим доходів позивача не вистарчає. Відповідач в добровільному порядку не утримує дитину, не надає коштів на її матеріальне забезпечення. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 180-183, 191 СК України. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року матеріали позову було скеровано для розгляду за підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова. Позов надійшов до Личаківського районного суду м. Львова 8 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 9 листопада 2023 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання. Позивач в судові засідання 30 листопада 2023 року та 30 січня 2024 року не з`явилась, 23 листопада 2023 року від неї надійшло клопотання, відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач в судові засідання 30 листопада 2023 року та 30 січня 2024 року також не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце проведення таких, про причини неявки суд не повідомив, відзиву чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності позивача та відповідача у справі, ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувала з 8 червня 2017 року в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 8 червня 2017 року, який було розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 2 лютого 2023 року в справі №463/8612/22. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 червня 2019 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/, осіб від 19 вересня 2023 року №137 виданої виконавчим комітетом Царичанської селищної ради вбачається, що позивач разом з донькою [PERSON] проживають з 7 серпня 2019 року на [ADDRESS] . На момент розгляду справи в суду відсутні заперечення відповідача, що дитина проживає разом з позивачем. Також відповідачем не надано належних і допустимих доказів добровільного сплачення аліментів на свою дитину. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо, доказів протилежного відповідачем суду не представлено, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2024 році, а також відсутність інформації про наявність у відповідача на утриманні інших дітей або інших утриманців, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, а саме про стягнення аліментів у розмірі однієї третини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1073,6 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved