Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позиція позивача Представник позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу в сумі 15133,10грн та понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2684,00грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що АТ «ОГС «Вінницягаз» є оператором газорозподільної системи і надає послуги розподілу природного газу в межах зони ліцензійної діяльності. В свою чергу, відповідач використовував та продовжує використовувати природний газ із ГРМ та не подавав до позивача жодних заяв про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Разом з тим, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу. У випадку із відповідачем, ним виконана одна із передбачених умов для приєднання до договору розподілу природного газу, а саме: помісячні показання лічильника природного газу, які вказують на споживання природного газу та відображені в доданих до позовної заяви виписці з фінансового стану і довідках про споживання природного газу по особовому рахунку відповідача, що є документальним підтвердженням споживання природного газу. Таким чином, між сторонами виникли договірні відносини щодо надання АТ «ОГС «Вінницягаз» послуг з розподілу (доставки) природного газу до будинку відповідача, який прийняв ці послуги, користуючись природним газом (тобто акцептував договір) та якому було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Для відповідача була розрахована щомісячна плата за розподіл газу. В свою чергу, відповідач, являючись споживачем послуги з розподілу природного газу, своїх обов`язків по оплаті за розподілений йому природний газ не виконує, у зв`язку з чим у нього станом на 26.04.2023 перед позивачем наявна заборгованість за послугу розподілу природного газу в сумі 15133,10грн. Зазначає, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не сплачує, чим порушує виконання вимог типового договору в частині виконання обов`язку в натурі, таке цивільне право позивача підлягає судовому захисту в обраний товариством спосіб. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 12.10.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.11.2023 із викликом сторін, яке відкладено на 06.12.2023 за клопотанням відповідача. 06.12.2023 судове засідання відкладено на 26.12.2023 у зв`язку з виникненням технічних проблем у представника позивача. 26.12.2023 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, судове засідання у справі призначено на 25.01.2024. Розгляд справи Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково заперечив проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що позивачем невірно здійснено нарахування за послугу розподілу природного газу, зокрема, щодо суми нарахованої у 2020 році, оскільки ним у цьому році не спожито такого об`єму газу, а нарахування здійснили на підставі показників за попередній період. Вказав на визначені чинним законодавством України вимоги щодо оплати за надані послуги, які мають сплачуватись виключно за фактично надані послуги. У даному випадку вважає, що йому нараховували плату авансом. При цьому, не заперечив щодо необхідності сплатити кошти, проте, у значно меншому розмірі та у відповідності до фактично спожитого газу. Також, у судовому засіданні вказав на те, що він звертався до представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» з метою здійснення перерахунку заборгованості, однак, йому усно відмовили у перерахунку. Представник позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» адвоката Кравчук О.В. у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила задовольнити. Пояснила, що позивачем вірно нараховано заборгованість відповідачу, роз`яснивши порядок та формулу розрахунків. Водночас вказала на невиконання відповідачем своїх обов`язків, як споживача послуг, щодо надання показників лічильника, які мали б передаватись, щомісячно. Показники передавались не регулярно. У даному випадку показники лічильника газу за період 2018-2019 років представилось можливим встановити із контрольного зняття уповноваженою на це особою. Також представник заперечила проти доводів відповідача про його звернення до представника позивача з метою перерахунку заборгованості, оскільки відповідачем не надано жодних доказів такого звернення. Встановлені судом обставини Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 19.06.2017 №811 видала Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області. В свою чергу, Регулятор постановою від 11.06.2019 №1025 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 19.06.2017 №811» внесла такі зміни: 1) у назві абревіатуру «ПАТ» замінити абревіатурою «АТ»; 2) у тексті постанови слова «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ» у всіх відмінках замінити словами «АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ» у відповідних відмінках (а.с.20,21). Постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3014 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз», встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз» на період: з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно у розмірі 0,89 грн. за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ); з 01 липня 2020 року у розмірі 1,09 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Постановою НКРЕКП від 24 червня 2020 року №1152 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3014», внесено зміни до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3014, а саме: абзац другий підпункту 2 пункту 1 цифри «1,09» замінено цифрами «0,97». 01січня 2021 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 30 грудня 2020 року №2765 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз»», якою для AT «Вінницягаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,68грн за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ). 01 січня 2022 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 22 грудня 2021 року №2741 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз»», якою для AT «Вінницягаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,76грн за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ). Відповідно до фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу на ім`я відповідача [PERSON] як на споживача послуг з розподілу природного газу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , присвоєний ЕІС-код № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , розрахована щомісячна плата за розподіл газу по періодам: з січня 2020 року по червень 2020 року у розмірі (01.10.2018 - 30.09.2019 = 6837,08м3/12міс 569,76*1,068) 608,5грн в місяць; з липня 2020 року по грудень 2020 року у розмірі (01.10.2018 - 30.09.2019 = 6837,08м3/12міс 569,76*1,164) 663,19грн в місяць; з січня 2021 року по грудень 2021 року у розмірі (01.10.2019 - 30.09.2020 = 2107,82м3/12міс = 175,65*2,061) 354,11грн в місяць; з січня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі (01.10.2020 - 30.09.2021 = 635,2м3/12міс = 52,9333*2,112) 111,80грн в місяць; з січня 2023 року по квітень 2023 року у розмірі (01.10.2021 - 30.09.2022 = 2716,0м3/12міс = 226,3333*2,112) 487,02грн в місяць. За період з січня 2020 року по квітень 2023 року відповідачу нараховано заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 15133,10грн на показник лічильника 51036,30м3 (а.с.12). Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] за період з 01.10.2018 по 30.09.2019, розподілено природного газу в кількості 6837,08м3 (а.с.13). Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] за період з 01.10.2019 по 30.09.2020, розподілено природного газу в кількості 2107,82м3 (а.с.14). Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] за період з 01.10.2020 по 30.09.2021, розподілено природного газу в кількості 635,2м3 (а.с.15). Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] за період з 01.10.2021 по 30.09.2022, розподілено природного газу в кількості 2716,0м3 (а.с.16). Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06 листопада 2015року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Як передбачено ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Відповідно до п.1.4 Розділу І Типового договору розподілу природного газу затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2498 послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Відповідно до п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з п.4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (п.5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до п.6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Згідно з абз.2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до п. 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Згідно з абз.1 п.2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно до п.3.2 Типового договору розподілу природного газу за умови включення Споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача. Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за №674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За домовленістю Сторін експлуатаційна відповідальність Оператора ГРМ може бути поширена і на газові мережі (їх частину) Споживача, якщо це визначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок укладання акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності Сторін визначений Кодексом газорозподільних систем. Згідно з гл.4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. За змістом ст.162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 та ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Положеннями п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Частиною 1статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідачем виконано умову для приєднання до договору розподілу природного газу, саме, в матеріалах справи наявне документальне підтвердження споживання природного газу (довідка по особовому рахунку). Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16. Матеріали справи не містять доказів про звернення відповідача із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу та доказів вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання. Таким чином [PERSON] своїми діями приєднався до вказаного Типового договору, оскільки споживає природний газ, про що свідчить наростаюча зміна показника лічильника, оплачує рахунки за спожитий природний газ, що ним не заперечується. Щодо доводів відповідача про неправильність нарахувань за розподіл газу варто зазначити наступне. Нарахування позивачем заборгованості за період з січня 2020 року по квітень 2023 року відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Приписами статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція, яка, в свою чергу, сформована на підставі наявних в надавача послуг відомостей. Надані позивачем довідки (оборотні відомості) та розрахунок заборгованості суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження існування у відповідачів заборгованості за послуги розподілу природного\~газу саме у зазначеному у даному розрахунку розмірі. При цьому, суд зазначає, що правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт). Разом з цим, згідно п.12 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. Такий обов`язок споживача також встановлений п.5.5 розділу V Типового договору розподілу природного газу. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем, в порушення свого обов`язку, встановленого Законом та договором, передавались показники хаотично, певні інтервали часу не передвались взагалі, що стало підставою розрахунку плати за послугу розподілу природного газу на підставі наявних в надавача послуг відомостей, встановлених контрольним зняттям показників лічильника. Згідно з ч.1, 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Водночас, відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті наданої послуги, власного розрахунку наявної заборгованості або ж доказів на погашення заборгованості. У матеріалах справи відсутні докази про не надання послуг розподілу природного газу, також не встановлено, що послуги надавав інший постачальник. Крім того, відповідачем [PERSON] не надано жодного доказу звернення до представника позивача з метою уточнення об`ємів спожитого газу та перерахунку нарахувань. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання належними чином не виконує. Позивачем було доведено ті обставини, що відповідач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримав послуги з розподілу газу, не оплатив їх, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість станом на 26.04.2023 в сумі 15133,10грн за період з січня 2020 по квітень 2023 включно. Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю і стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованість за послугу розподілу природного газу в сумі 15133,10грн. Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141\~ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2684,00грн.

Outcome: approved