Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа - Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису. Позовні вимоги мотивує тим, що його мама [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від даних відносин [INFO] народився позивач. Зазначає, що при реєстрації його народження запис батька був зроблений зі слів його матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі. На даний час він разом із відповідачем проживають разом. З врахуванням наведеного, просить суд визнати [PERSON] його батьком та внести відповідні відомості до актового запису. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.01.2024 року було відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.01.2024 року, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Представник третьої особи - Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справив їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 06.09.2016 року, за актовим записом № 192, [PERSON] народився [INFO] , батьками вказані « [PERSON] » та « [PERSON] » /а.с.10/. Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України, відомості про народження позивача [PERSON] внесено, на підставі ст. 135 СК України, батьком, зі слів матері вказано « [PERSON] »/а.с.12/. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2015 року, [PERSON] померла [INFO] /а.с.13/. Разом з тим, відповідно до довідки Сокиричівського старостинського округу виконавчого комітету Ківерцівської міської ради №482 від 14.12.2023 року, відповідач [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] протягом 2006-2008 років, проживав у громадянському шлюбі із [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с.11/. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Як вбачається із норм ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова) спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved