Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2023р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 9335,51 грн., інфляційні втрати у розмірі 73783,76 грн., залишковий борг у розмірі 24191,61 грн. та судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Вимоги мотивує тим, що 27.11.2012 року у цивільній справі №1007/9264/2012 Броварським міськрайонним судом Київської області з відповідача на користь [PERSON] стягнуто суму боргу за договором позики у розмірі 46405,92 грн., 3% річних у розмірі 2437 грн. та судовий збір в сумі 488 грн. Позивач зазначив, що 19.06.2013 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області року на даний час залишається не виконаним. Також зазначив, що має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з дня винесення рішення у справі по 23.07.2019 року та з 12.07.2023р. до дня подання до суду позову - 23.10.2023 року. Позивач також зазначив, що загальний розмір інфляційних витрат за вказаний період складає 73783,76 грн., загальна сума 3% річних за користування грошовими коштами складає 9335,51 грн., на підтвердження чого надає розрахунки. 22.11.2023 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження та судове засідання для розгляду даної справи по суті призначено на 20.12.2023 року з викликом сторін. Позивач [PERSON] , будучи сповіщеним належним чином про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Направив до суду та відповідачу відповідь на відзив, долучену до матеріалів провадження. За змістом якої просив суд задовольнити у повному обсягу його позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направив до матеріалів провадження та позивачеві відзив на позов. За змістом якого, просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності до вимоги [PERSON] про стягнення з нього інфляційних втрат у розмірі 73783,76 грн. та 3 % річних на прострочену суму заборгованості у розмірі 9335,51 грн. Також зазначає про відсутність належних й допустимих доказів проведених позивачем розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, та неможливість повторного стягнення основної суми боргу, яка вже була предметом розгляду цивільної справи №1007/9264/2012. Присутній у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав зміст відзиву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення від 27.11.2012 року у цивільній справі №1007/9264/2012 Броварським міськрайонним судом Київської області з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу за договором позики у розмірі 46405,92 грн., 3% річних у розмірі 2437 грн. та судовий збір в сумі 488 грн. Відповідно до постанови державного виконавця Свиридюк Ю.І. відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 19.06.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/1007/2803/2012, виданого 11.12.2012 року Броварським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів в сумі 49331,62 грн. З наданих позивачем особисто проведених розрахунків, які не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами слідує, що станом на день подачі позовної заяви, у [PERSON] перед [PERSON] існує заборгованість у вигляді 3% річних у розмірі 9335,51 грн., інфляційні втрати у розмірі 73783,76 грн. та залишковий борг у розмірі 24191,61 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. З огляду на матеріали справи, предметом позову у даній справі є стягнення на підставі частини 2 статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних, за невиконання грошового зобов`язання щодо стягнення коштів, підтвердженого судовим рішенням. Згідно з ч. ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Разом з тим, згідно ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем в підтвердження розміру 3% відсотків річних та інфляційних втрат надано відповідні результати розрахунків, які здійснювалися із суми боргу, яка існувала на час відкриття провадження та в свою чергу не надано доказів про наявність (відсутність) заборгованості [PERSON] перед ним і в якому розмірі - на час звернення до суду. Посилання позивача у тексті позовної заяви на відомості з «листу Броварського відділу Державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області» судом не може бути перевірено та надана оцінка за відсутністю вказаного доказу. Позивач надав розрахунок сум інфляційних втрат та 3% річних на всю стягнуту заборгованість по рішенню суду, з врахуванням виплачених коштів по виконавчому провадженню. Враховуючи, що з наданого позивачем розрахунку неможливо визначити суму невиконаного рішення суду - позовні вимоги суд вважає недоведеними. Таким чином в порушення зазначених процесуальних норм права, позивачем не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів про те, що у [PERSON] перед ним наявна заборгованість у сумі 24191,61 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що усі позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed