Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

У липні 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , у якій позивач просив визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що є сином [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.05.2023 встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] в смт.Булавинське, м.Єнакієве Донецької області та 23 05.2023 Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) видано свідоцтво за вказаним фактом. З огляду на те, що на момент смерті [PERSON] , [PERSON] знаходився на непідконтрольній Україні території та захворів на інфаркт, що унеможливило подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері у строки та порядку встановленими законодавством України і стало передумовою для винесення нотаріусом постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за Законом після смерті [PERSON] , останній вимушений звернутися до суду з даним позовом оскільки вважає, що має право на недоотримані померлою пенсійні нарахування. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.07.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Також витребувано докази. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.11.2023 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.01.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначеної до розгляду по суті. Відповідачем відзиву не надано. Третіми особами - Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Білецькою В.І. письмових пояснень не надано, однак Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначено, що [PERSON] на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не перебувала. Третьою особою - Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано пояснення в яких зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Також зазначено, що можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю врегульовано ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. У судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання технічним засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали позовної заяви та докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.05.2023 (справа №205/4528/23), встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в смт.Булавинське м.Єнакієве Донецької області. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 23.05.2023 Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [INFO] померла [PERSON] у смт.Булавинське м.Єнакієве Донецької області, актовий запис №8. Відповідно до копії спадкової справи №02-14, заведеної 30.05.2023, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся її син [PERSON] . Згідно копії постанови приватного нотаріуса ДМНО Білецької В.І. від 07.06.2023, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до копії довідки від 24.05.2019 №1204-5000130897, [PERSON] має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно копії довідки наданої начальником Державної прикордонної служби України Власовим Є., 28.06.2021 [PERSON] виїхав на непідконтрольну Україні територію через пункт пропуску «Мілове» та в`їхав на територію України 31.03.2023 через пункт пропуску «Мостиська». Згідно інформації наданої ГУ Пенсійним фондом України в Донецькій області, [PERSON] перебувала на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно \~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46цього Кодексу). Відповідно до положень\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до приписів\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено у п.24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно правової позиції викладеної у постанові ВС/КЦС від 26.06.2019 прийнятій за результатами розгляду справи №565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Також суд враховує, що\~постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~в редакції від 06.03.2022 установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється (п. 3). В подальшому, 24.06.2022, було внесено зміни до п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~та викладено в такій редакції: установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Офіційне розуміння правової визначеності як елемента верховенства права надано в пункті 3.1 мотивувальній частині\~рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010року №17-рп/2010\~у справі №1-25/2010, відповідно до якого одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці є допустимим за умови передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права має базуватися на критеріях, які дадуть змогу передбачити юридичні наслідки своєї поведінки. З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що у період з червня 2021 року по кінець березня 2023 року [PERSON] знаходився на непідконтрольній території України, що унеможливило звернення до нотаріуса у встановлені законодавством України строки після смерті [PERSON] померлої [INFO] , заявлені вимоги підлягають задоволенню. Тобто, впровадження військового стану в країні, небезпека збройної агресії, особливості роботи нотаріусів, нотаріальних контор під час воєнного стану на території зони бойових дій та запровадження нових механізмів перетину лінії розмежування з лютого 2024 року є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для прийняття спадщини. Також судом враховано що факт смерті [PERSON] встановлено рішенням суду від 17.05.2023.

Outcome: approved