Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

У квітні 2019 року Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що\~11 лютого 2019 року у Київському відділенні АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», розташованому за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд.10-А, корпус 5, проведено ревізію 100\~% перерахунком готівкових коштів в національній валюті, 100 % перерахунком готівкових коштів в іноземній валюті та інших цінностей операційної каси, за результатами якої виявлено недостачу готівкових коштів в національній валюті України - гривні, у розмірі 273 000,00 грн. Згідно з наданими старшим касиром-операціоністом [PERSON] поясненнями, при здійсненні клієнтом банку [PERSON] платіжної операції з перерахування грошових коштів для оплати за нерухомість на користь ТОВ «АГЕНЦІЯ ДБК ІНВЕСТ», вона допустила помилку під час рахування готівкових грошових коштів, а саме не здійснила обнуління показників рахувальної машинки під час підрахунку купюр номіналом 100 грн., у результаті чого відповідач помилково отримав грошові кошти в сумі 273 000,00 грн., замість суми, що підлягала поверненню 102,00\~грн. Зазначене підтверджується також відеозаписами з камер спостереження у касовому вузлі. З метою досудового врегулювання спору, на адресу [PERSON] була направлена вимога від 26 лютого 2019 року № 2807 про повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 273 000,00 грн. Але така вимога повернулася без виконання. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно отримані ним грошові кошти у розмірі 273\~000,00 грн. та відшкодувати судові витрати. Відповідач, не погоджуючись з позовом, подав відзив, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на невідповідність дій позивача та третьої особи та недотримання порядку проведення касової операції за його участю 11\~лютого 2019\~року, установлених положеннями Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затверджену Постановою Правління Національного банку України 25\~вересня 2018\~року №\~103. Також посилався на відсутність доказів на підтвердження доводів позивача. Позивач надав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що\~відзив на позов побудований на припущеннях. Третя особа [PERSON] надала письмові пояснення, у яких, посилаючись на відсутність протиправних дій зі сторони позивача та третьої особи, а також підтвердження передачі позивачем та третьою особою відповідачеві 273\~000\~грн., який, у свою чергу, цей факт не спростовує, просила позов задовольнити. \~ Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2020\~року у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» відмовлено. Постановою Харківського\~апеляційного суду\~від 09\~червня 2020\~року апеляційну\~скаргу АТ\~«Універсал Банк»\~залишено без\~задоволення,\~рішення Куп`янського\~міськрайонного суду\~Харківської області\~від 19\~лютого 2020\~року залишено\~без змін.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Постановою Верховного Суду від 24\~березня 2021\~року рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19\~лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 червня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою\~Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2021\~року позовну заяву АТ «Універсал Банк»\~залишено без розгляду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2022 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено. Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної\~Г.\~Є. від 20\~жовтня 2022\~року прийнято цю цивільну справу до свого провадження і призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17\~травня 2023\~року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному у письмових заявах по суті справи позивача. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у письмових заявах по суті справи відповідача. Третя особа у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Суд, заслухавши вступне слово та пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов такого. Фактичні обставини справи, установлені судом. 11 лютого 2019 року у відділенні АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», розташованому за адресою: м.\~Київ, пр.\~Героїв Сталінграду, 10-А, корпус\~5, [PERSON] здійснив переказ готівки на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ ДБК ІНВЕСТ» в сумі 1\~656\~648,00\~грн., призначення платежу: оплата за квартиру [ADDRESS] , що підтверджується заявою на переказ котівки №\~321120006 від 11\~лютого\~2019\~року (т. 1 а.с. 40). Того ж дня у Київському відділенні АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», розташованому за адресою: м.\~Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд.\~10-А, корпус\~5, проведено ревізію 100\~% перерахунком готівкових коштів в національній валюті, 100\~% перерахунком готівкових коштів в іноземній валюті та інших цінностей операційної каси. Відповідно до акту\~ревізії цінностей операційної каси від 11\~лютого 2019\~року у Київському відділенні №\~26, проведеної у присутності відповідальних осіб сховища, виявлено недостачу готівкових коштів у національній валюті України - гривні, у розмірі 273\~000,00\~грн. Ревізію розпочато 11\~лютого 2019\~року о 15\~год. 10\~хв. закінчено 11\~лютого 2019\~року о 18\~год. 00\~хв. (т. 1 а.с. 41, 42-43). Згідно з пояснювальною запискою старшого касира операціоніста [PERSON] від 12\~лютого 2019\~року, при здійсненні платіжної операції з перерахування грошових коштів для оплати за нерухомість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ ДБК ІНВЕСТ» клієнтом банку [PERSON] , нею було допущено помилку під час рахування готівкових грошових коштів, а саме: не було здійснено обнуління показників рахувальної машинки після підрахунку купюр номіналом 100\~грн., у результаті чого сума підрахунку купюр номіналом 200 грн. була помилково здійснена з урахуванням попередньо перерахованих купюр номіналом 100 грн. у загальному розмірі 273\~000,00\~грн. Унаслідок цього при перерахунку отриманих від відповідача готівкових коштів, що належали до сплати за грошовим переказом (1\~656\~648,00\~грн.), помилково було нараховано 1\~930\~000,00\~грн., а тому суму, що перевищувала платіж (273\~102,00\~грн.), вона помилково видала [PERSON] (т. 1 а.с. 44-45). 26\~лютого 2019\~року позивач на адресу [PERSON] направив вимогу про повернення безпідставно отриманих ним коштів у розмірі 273\~000,00\~грн., що відповідачем зроблено не було (т. 1 а.с. 37, 38-39). Позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. Згідно з частиною\~першою\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №\~922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України». За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які\~виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних\~приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття.\~Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є\~заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна\~(збереження) майна однією особою за рахунок іншої (пункти 72, 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц). На підтвердження заявлених вимог про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, позивач, серед іншого, надав копію електронного доказу у вигляді оптичного диску з записами з камер відеоспостереження у приміщенні банку, висновок експертизи відеозапису № 107/19 від 14\~серпня 2019\~року. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною сьомої зазначеної статті\~суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина п`ята статті 100 ЦПК України). Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи надану позивачем разом з позовом на підтвердження позовних вимог копію електронного доказу (оптичний диск та його зміст), суд ураховує, що позивачем було подано копію електронного доказу, оригінал якого зберігається у відділенні банківської установи та є частиною технічної організації охорони банківських приміщень, впроваджених відповідно до Правил з організації захисту приміщень банків в Україні, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 лютого 2016 року № 63. Сумніву щодо відповідності поданої копії електронного доказу його оригіналу у суду не виникло, та учасниками процесу про такий сумнів не заявлялося. Так, з відеозаписів обставин події 11\~лютого 2019\~року, яка є предметом розгляду у цій справі, судом установлено таке. 11 лютого 2019 року приблизно о 12\~год. 00\~хв. відповідач звернувся до касира каси відділення позивача. Відповідач через скриню в дверях каси надав касиру чорну сумку з грошовими коштами. Касир, діставши сумку зі скрині та відкривши її, вивантажив з неї купюри у національній валюті гривні, номіналами 50, 100, 200\~грн. У подальшому касиром за допомогою сортувальника банкнот були перераховані грошові кошти, вивантажені з чорної сумки, наданої відповідачем і сформовані у корінці. Усього касиром з банкнот, вивантажених з сумки, було сформовано 27\~корінців з купюрами номіналом по 100\~грн., 68\~корінців з купюрами номіналом по 200\~грн., 4\~корінці з купюрами номіналом по 50\~грн., на робочому столі касира залишився 1\~розформований корінець купюрами по 100 та 200\~грн. Після чого, касиром було вкладено у чорну сумку 13\~корінців з купюрами номіналом по 200\~грн., 1 корінець з купюрами номіналом по 100\~грн., щонайменше 1 купюра номіналом 200\~грн., 1 купюра номіналом 100\~грн. та 1 купюра невизначеного номіналу. Ця чорна сумка з вкладеними грошовими коштами через скриню в дверях каси була повернута касиром відповідачеві, з якою він покинув відділення банку. Таким чином, переглядом відеозаписів судом достеменно встановлено, що касиром повернуто відповідачеві у чорній сумці 270\~300\~грн., оскільки інші банкноти, вкладені в сумку, неможливо розпізнати. Цим спростовуються доводи відповідача про те, що приїхавши додому\~і перерахувавши\~грошові кошти,\~відповідач встановив, що загальна суми здачі складала приблизно десь до 8 000\~грн., дрібними купюрами по 1, 2, 5, 10 грн., незначна кількість купюр номіналом 200\~грн. та декілька купюр 100\~грн., а також доводи про те, що вказану недостачу грошових коштів касир [PERSON] могла видати іншому клієнту або взагалі декільком клієнтам банку. З цих же підстав не спростовують доводів\~позивача посилання відповідача на те, що підрахунок, на його думку, грошових коштів здійснювався за допомогою сторонніх осіб, зі здійсненням ними незрозумілих маніпуляцій з грошовими коштами та сумкою, в якій вони знаходилися. Також, з огляду на зміст досліджених судом відеозаписів, не мають значення для вирішення цієї справи посилання відповідача на те, що позивачем і третьою особою під час проведення касової операції з відповідачем 11 лютого 2019\~року допущені порушення положень пунктів 2, 10, 17, 56, 150, 151, 152, 153, 156, 157\~Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 25\~вересня 2018\~року №\~103. Щодо доводів відповідача про те, що касир поклала в сумку «не зрозумілу суму грошей та через «ящик» віддала» її відповідачеві, суд зазначає таке. Інструкцією про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 25\~вересня 2018\~року № 103, визначено поняття «корінець банкнот» та установлено порядок і вимоги з оброблення банками готівки банкнот (монет). Так, корінець банкнот - 100 (сто) банкнот одного номіналу і зразка, які упаковані бандероллю [менше 100 (ста) банкнот - неповний корінець]. За цією ж Інструкцією касир банку під час пакування готівки здійснює пакування готівки в такому порядку - кожні 100\~аркушів банкнот, відсортованих за критеріями якості, одного номіналу й зразка формуються в корінець банкнот. У суду відсутні підстави вважати, що касир під час здійснення своєї професійної діяльності не дотримався наведених вимог щодо формування корінців, а відповідачем не спростовано правильність формування касиром корінців банкнот, що, зокрема, підтверджується відеозаписами щодо формування корінців банкнот з купюр одного номіналу. Щодо видачі відповідачеві платіжного документу на спірну суму, суд зазначає таке. Спірні правовідносини виникли при переказі грошових коштів у готівковій формі на рахунок юридичної особи, а тому клієнту, при поверненні решти з наданих для переказу грошових коштів, відповідно до Інструкції про ведення касових операцій банками України, затверджена постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2018 року № 103, не видавалась заява про видачу готівки або будь-який інший касовий документ. Щодо Висновку № 107/19 експертизи відеозапису за запитом адвоката Іващенко Ірини Олександрівни у цивільній справі №\~628/1203/19 (провадження №\~2/628/674/19) як недопустимого доказу. Експертиза, за результатами якої складено висновок №\~107/19, наданий позивачем, проведена ТОВ Центр судових експертиз «Альтернатива» за запитом адвоката Іващенко Ірини Олександрівни, яка діє в інтересах АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», у цивільній справі №\~628/1203/19. Відповідно до висновку, дослідження доручене судовому експерту першого кваліфікаційного класу [PERSON] , який має вищу технічну освіту, стаж експертної роботи 22 роки, зокрема в галузі комп`ютерно-технічних експертиз 19\~років, фоноскопічних 22\~роки, і є співавтором низки методик комп`ютерно-технічної експертизи (т. 1 а.с. 213-302). Відповідно до\~ст.\~9\~Закону України\~«Про судову\~експертизу» атестовані\~відповідно до\~цього Закону\~судові експерти\~включаються до\~державного Реєстру\~атестованих судових\~експертів,\~ведення якого\~покладається на\~Міністерство юстиції\~України. Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п. 1. розділу ІІІ Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 12\~грудня 2011\~року №\~3505/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 07\~вересня 2015\~року № 1659/5), обов`язковою умовою здійснення судово-експертної діяльності судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах, є наявність свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Міністерством юстиції України на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, яким надається право на проведення конкретних видів експертиз. Так, матеріалами справи підтверджено і не спростовано позивачем, що на момент проведення дослідження і складання висновку [PERSON] не працював у державних спеціалізованих експертних установах, його свідоцтво експерта щодо експертизи відеозвукозапису на момент проведення дослідження недійсне з 19\~червня 2012\~року, у зв`язку зі звільненням з Київського НДІСЕ, наказ №\~143к від 13\~червня 2012\~року. Наявність у [PERSON] на момент проведення спірного дослідження і складання Висновку свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Міністерством юстиції України на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, яким надається право на проведення конкретних видів експертиз, як судовому експерту, що не працює у державних спеціалізованих установах, позивачем не доведена та судом не установлена. У зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що Висновок № 107/19 експертизи відеозапису за запитом адвоката Іващенко Ірини Олександрівни у цивільній справі №\~628/1203/19 (провадження №\~2/628/674/19) є недопустимим доказом. Під час розгляду справи Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, у підготовчому засіданні клопотання про виклик та допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , учасниками процесу не заявлялося. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надає оцінку доказам як в цілому так і кожному доказу, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Оскільки на підставі всебічно досліджених усіх обставин справи, письмових та електронного доказів, наданих суду, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, судом установлено, що відповідач [PERSON] \~без відповідної правової підстави набув грошові кошти у розмірі 270\~198 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial