Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

До суду 13.12.2023 надійшла вищезазначена заява, у якій представник заявника просить встановити юридичний факт постійного проживання заявника разом зі своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим що, [INFO] помер чоловік заявника - [PERSON] , який постійно проживав за адресою [ADDRESS] , у будинку, який на праві власності належав заявниці. У цьому будинку весь час проживала і заявник, проте зареєстроване місце проживання має за адресою [ADDRESS] . Після смерті чоловіка, заявник звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним, заявник звертається до суду для встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у судовому порядку. Ухвалою від 20.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. 04.01.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника заінтересованої особи надійшла заява, у якій представник визнає факт, який просить встановити заявник. У судове засідання заявник, її представник та представник заінтересованої особи не з`явились, направили до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер чоловік заявника - [PERSON] /а.с.14,15/. 06.11.2023 [PERSON] звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Постановою № 317/02-31 від 06.11.2023 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що нею пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України щестимісячний строк для прийняття спадщини /а.с.12/. Згідно з Актом про фактичне проживання особи за адресою [ADDRESS] від 16.11.2023, [PERSON] фактично проживала разом з [PERSON] з моменту реєстрації шлюбу та по теперішній час, у тому числі на момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 16.11.2023 /а.с.21/. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 цієї постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. З огляду на те, що факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню,.

Outcome: approved