Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~у жовтні 2021 року Фермерське господарство «Агрош» звернулося до Вовчанського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в особі Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вовчанському районі Ткаченко Світлани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Корнєва Ірина Юріївна, про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про визнання договору про надання права на користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) недійсним з моменту укладення (а.с.1-4 т.1). Позов мотивований тим, що 01 серпня 2013 року між Фермерським господарством «Агрош» та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки №39, за яким [PERSON] передала ФГ «Агрош» в оренду належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 6321685200:05:002:0137, площею 5,411 га, що розташована на території Охрімівської сільської ради Чугуївського (Вовчанського) району Харківської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 20 років. Вказаний договір був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вовчанському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинений запис від 15.11.2012 за № 632168524001293. Позивач зазначає, що вказаним договором між сторонами досягнуто всіх умов, необхідних для укладення договору оренди землі та [PERSON] кожен рік отримує належну їй орендну плату. 02.07.2021 Державним кадастровим реєстратором Відділу у Вовчанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ткаченко Світланою Анатоліївною були внесені зміни до Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку за кадастровим номером 6321685200:05:002:0137 площею 5,411 га, а саме видалено запис про право оренди ФГ «Агрош». Проте вказаний договір оренди земельної ділянки не був розірваний та не визнаний в судовому порядку недійсним. 17 серпня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір про надання права на користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) строком на 49 років, на земельну ділянку з кадастровим номером 6321685200:05:002:0137, площею 5,4110 га, який був посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Корнєвою Іриною Юріївною за № 905 та зареєстрований у Державному реєстрі прав за № 43524020. Позивач уважає вказаний договір емфітевзису таким, що суперечить положенням ЦК України, Закону України «Про оренду землі», іншим актам цивільного законодавства і містить ознаки удаваності правочину, відповідно є недійсним з моменту його укладення. 23.12.2021 [PERSON] подала до Вовчанського районного суду Харківської області зустрічний позов до ФГ «Агрош», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в особі Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вовчанському районі Ткаченко Світлани Анатоліївни, [PERSON] , приватний нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Корнєва Ірина Юріївна, про визнання недійним договору оренди землі № 39 від 10.08.12, укладеного між ФГ «Агрош» та [PERSON] (а.с. 137-142 т. 1). 01.02.2022 [PERSON] подала до Вовчанського районного суду Харківської області заяву про зміну предмета зустрічного позову, у якому просить визнати недійним договір оренди землі № 39 від 01.08.2012, укладений між ФГ «Агрош» та [PERSON] (а.с. 178-179 т. 1). У відзиві від 25.11.2021 (а.с. 68-75 т.1) Державний кадастровий реєстратор Відділу у Вовчанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ткаченко С.А. просила відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в особі Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вовчанському районі Ткаченко С.А., посилаючись на те, що позов подано до неналежного відповідача та вимоги мають розглядатися за правилами адміністратвиного судочинства. Також зазначила, що 29.06.2021 за заявою [PERSON] було актуалізовано відомості в лданих НКС для подальшої реєстрації права в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. У архівних матеріалах, сформованих відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадстру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012, Книгу записів про державну реєстрацію державних актів на право власнсоті на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, на земельну ділянку з кадастровим номером 6321685200:05:002:0137, із записом про державну реєстрацію № 632168524001293 від 15.11.2012 у Відділі не знайдено. Дані про спірну земельну ділянку було перенесено із Державного реєстру земель при створенні Національної кадастрвоої системи відповідно до постанови КМУ №1051 від 17.10.2012 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру з 01.01.2013 року» та відповідно до даних Національної кадастрової системи заяв на внесення відомостей щодо договору оренди на вказану земельну ділянку в період з 01.01.2013 по сьогоднішній день не надходило. Власник чи орендар повинен був з 2013 року актуалазувати інформацію щодо договору оренди. Також зауважила, що з 01.01.2013 року набрали чинності нормативні документи, що регламентують порядок державної реєстрації права та корстування земельними ділянками, а саме перехід повноважень щодо державної реєстрації до підрпозділів Держреєстру Мін`юсту України, тобто до повноважень Відділу №2 Управління у Чугуївському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області реєстрація будь-якого речового права або його видалення, не входить до повноважень Державного кадастрового реєстратора та не представляється можливим. За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду , викладених у пункті 36 постанови від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16, спір про сксаування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухомем майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстровоно речове право на це майно, що за анологією відповідає цій справі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Прасолов І.В. у відзиві від 23.12.2021 року (а.с.100-110 т.1) просив у задоволенні позову відмовити, покликаючись на те, що право оренди у позивача на спірну земельну ділянку не виникало, а тому діями відповідачів з укладення щодо неї договору емфітевзису жодним чином права ФГ «Агрош» порушено не було, оскільки в 2012 році законодавство передбачало обов`язкову реєстрацію права оренди, натомість позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження державної реєстрації договору оренди. Сама лише відмітка на договорі про його державну реєстрацію не може беззаперечно свідчити про те, що такий договір пройшов процедуру державної реєстрації відповідно до діючого на той час порядку. Такий запис є похідним від запису у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та на право користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, який в матеріалах справи відсутній. \~ \~ \~ \~ У жовтні 2022 року вказана цивільна справа надійшла з Вовчанського районного суду Харківської області до Машівського районного суду Полтавської області, на виконання ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 (а.с. 193 т. 1). Ухвалою від 24.10.2022 Машівський районний суд Полтавської області прийняв справу до свого провадження та призначив підготовче засідання (а.с. 194 т. 1). \~ \~ \~ \~Ухвалою від 14.12.2022 суд прийняв зустрічний позов та об`єднав до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.245 т.1). 14.12.2022 суд витребував докази на клопотання представника позивача (а.с.246,247 т.1). Своєю ухвалою від 14.06.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив цивільну справу за позовом ФГ «Агрош» до [PERSON] , [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в особі Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вовчанському районі Ткаченко Світлани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Корнєва Ірина Юріївна, про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про визнання договору про надання права на користування земельною діяльною для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) недійсним з моменту укладення, та зустрічним позовом [PERSON] до ФГ «Агрош», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в особі Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вовчанському районі Ткаченко Світлани Анатоліївни, [PERSON] , приватний нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Корнєва Ірина Юріївна, про визнання недійним договору оренди землі № 39 від 01.08.12, укладеного між ФГ «Агрош» та [PERSON] до судового розгляду по суті (а.с.209 т.2). Ухвалою від 30.10.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідача 1 [PERSON] про залишення зустрічного позову без розгляду. Залишив без розгляду зустрічний позов [PERSON] до ФГ «Агрош», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в особі Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вовчанському районі Ткаченко Світлани Анатоліївни, [PERSON] , приватний нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Корнєва Ірина Юріївна, про визнання недійсним договору оренди землі № 39 від 01.08.12, укладеного між ФГ «Агрош» та [PERSON] . Вказаною ухвалою\~відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача 1 Козуб О.І. про закриття провадження за первісним позов у зв`язку з відсутністю предмета спору та тим, що перша та друга позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с.10,11 т.3). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, покликаючись на те, що відповідачка [PERSON] , достовірно знаючи що належна їй земельна ділянка перебуває в оренді ФГ «Агрош», де вона своєчасно отримує орендну плату, передала землю за договором емфітевзису відповідачу [PERSON] . Про вказаний факт фермерське господарство дізналося в 2021 році, отримавши відомості з Державного кадастру, проте договір оренди з [PERSON] не розірваний та діє до цього часу. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечував, покликаючись на те, що в договорі оренди між ФГ «Агрош» та [PERSON] є відмітка про реєстрацію правочину, але в Книзі реєстрації договорів оренди реєстрація не проведена, тому державної реєстрації не було. Також посилається на відсутність належних доказів сплати орендної плати його довірительці, оскільки надані представником позивача відомості не містять вказівок що це виплачена саме орендна плата, даних про особу орендодавця. Відповідач [PERSON] та його представник, відповідач -3, третя особа в судове засідання не з`явилися кілька засідань поспіль, повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать довідки про доставку електронних листів, довідка про доставку смс повідомлення відповідачу [PERSON] та оголошення про виклик третьої особи на офіційному веб-сайті суду (а.с.12,14,19,21,22,64,68 т.3), представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, одночасно просив відмовити у задоволенні первісного позову, зустрічний підтримав (а.с.182, 227 т.2), Державний кадастровий реєстратор Відділу у Вовчанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ткаченко С.А. 25.11.2021 року подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та проти задоволення позову заперечує (а.с.76,77 т.1), представник ГУ Держгеокадастру в Харківській області подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника (а.с.117-120 т.3). Суд, заслухавши представників сторін, з`ясувавши правову позицію відповідачів та третьої особи та, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321685200:05:002:0137, площею 5,411 га, що розташована на території Охрімівської сільської ради Чугуївського (Вовчанського) району Харківської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12 т.1, 53,54 т.3). 01.08.2012 року між Фермерським господарством «Агрош» та [PERSON] було укладено договір оренди землі за № 39 щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,411 га з кадастровим номером 6321685200:05:002:0137, що розташована на території Охрімівської сільської ради Чугуївського (Вовчанського) району Харківської області, договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вовчанському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинений запис від 15.11.2012 за № 632168524001293 (а.с. 5-8 т.1, 59-65 т.3). З наданих представником позивача документів убачається, що ФГ «Агрош» з 2012 року по 2018 рік сплачував відповідачці [PERSON] орендну плату, передбачену договором (а.с.91-106 т.3). Згідно з повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 01.12.2021 № 27-20-9-8906/0/19-21 (а.с.167,168, 171, 172 т.1), за нформацією Відділу №2 Управління у Чугуївському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області станом на 01.01.2013 року відповідно до Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Вовчанському району, записи в якій здійснювалися до 29.12.2012 року включно, на ім`я [PERSON] зареєстрвоано за №550 Державний акт на право власності на земельню ділянку серія ХР № 018201 від 08.06.2004 року на підставі розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації від 11.02.2004 року № 32. Відповідно до Книг записів по Охрімівській сільській раді Вовчанського району інформація про зареєстрвоаний договір оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 6321685200:05:002:0137 між [PERSON] та ФГ «Агрош» у Відділ відсутня. В той же час, за Витягом з Державного земельного кадастру про спірну земельну ділянку за № НВ-6309934432019 від 22.05.2019 (а.с.87,88 т.2), що наданий ДП «Центр державного земельного кадастру» , містяться відомості про державну реєстрацію речового права права оренди за ФГ «Агрош» 01.01.1800 на строк 20 років (а.с.86 на зв. т.2). 17.08.2021 року здійснено державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) за [PERSON] по договору про надання права на користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладеного між [PERSON] та [PERSON] , строком на 49 років, на земельну ділянку з кадастровим номером 6321685200:05:002:0137, площею 5,4110 га, який був посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Корнєвою Іриною Юріївною за № 905, зареєстрований у Державному реєстрі прав за № 43524020 (а.с.22, 113-117 т.1). Вказаний договір розірваний 21.09.2023 року, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав за № 69406692 (а.с. 4,5 т.3). Статтею 15\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638\~Цивільного кодексу (далі -ЦК) України). Відповідно до частини другої статті 792\~ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом (далі -ЗК) України,Законом України «Про оренду землі». Передання в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина друга статті 124\~ЗК України у редакції, чинній на час підписання [PERSON] із позивачем договору оренди землі та його реєстрації). Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 125\~ЗК України у вказаній редакції право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (статті 20 Закону України «Про оренду землі»у редакції, чинній на час підписання [PERSON] з позивачем додаткової угоди до договору оренди землі та його державної реєстрації). Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18\~Закону України\~«Про оренду\~землі» у вказаній редакції).. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (частина третя статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Розглядаючи доводи представників відповідача-1 та відповідача-2 щодо відсутності доказів державної реєстрації договору оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем-1, суд зазначає, що наказом Державного\~комітету України\~по земельним\~ресурсам №\~135\~від 23\~травня 2003\~року «Про\~створення єдиної\~системи державної\~реєстрації земельних\~ділянок,\~нерухомого майна\~та прав\~на них\~у складі\~державного земельного\~кадастру та\~удосконалення структури\~державного підприємства\~«Центр державного\~земельного кадастру\~при Державному\~комітеті України\~по земельних\~ресурсах» (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 року за № 408/7729), який діяв до 01 січня 2013 року, було встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». Повноваження щодо ведення державного реєстру земель були покладені на ДП «Центр ДЗК». Згідно зі статтею 202\~ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель (частина перша).Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок(далі - Книга записів); б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку (частина друга). Порядок державної реєстрації договору оренди земельної ділянки станом на 21 грудня 2012 року регулювався постановою Кабінету Міністрів Українивід 09 вересня 2009року №1021«Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі». Записи до розділів Книги записів вносилися при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку ,яким, зокрема, був договір оренди землі (пункт10 Порядку). Дата внесення запису до розділу Книги записів була датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку (пункт 11 Порядку). Згідно з пунктом 16-2 Порядку підставою для державної реєстрації договору оренди була заява власника або набувача права, подана до відповідного територіального органу Держземагентства разом з іншими, визначеними цим пунктом, документами. Факт державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, якщо така відбулася, відображався у тексті цього договору відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220. У тексті, зокрема, зазначалися інформація про орган, котрий провів державну реєстрацію договору та його посадову особу, а також дата вчинення та номер запису в Державному реєстрі земель. На підтвердження вказаної інформації державний реєстратор посвідчував напис своїм підписом та печаткою органу реєстрації за наявності (далі - реєстраційний напис). Отже, реєстраційний напис на договорі оренди земельної ділянки є похідним від запису у Книзі записів. Державний реєстратор не був наділений правом проставити такий напис, допоки не зробив відповідний запис у Книзі записів за певним номером. Як вбачається із матеріалів справи, в договорі оренди земельної ділянки від 01.08.2012 року є відмітка посадової особи з прикладенням «мокрої» гербової печатки про те, що цей договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Вовчанському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинений запис від 15.11.2012 за № 632168524001293 та вказаний договір наявний у реєстраційній справі, наданій суду в оригіналі (а.с.79-88 т.3), який був оглянутий в судовому засіданні (а.с.66-68 т.3) а отже позивач здійснив усі обов`язкові для нього дії щодо реєстрації договору оренди землі. Надані відомості ГУ Держгеокадастру у Харківській області щодо відсутності в записів в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, на земельну ділянку відповідача-1 із записом про державну реєстрацію договору суд не уважає беззаперечними доказами відсутності державної реєстрації договору оренди. Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абзац четвертий частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі»). Якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 1 січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала її право в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього - зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем. У такому випадку суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. В іншому випадку в позові слід відмовити. Згідно з частиною першою статті 27\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватись орендованою земельною ділянкою (абзац 4 частина 2 стаття 24 Закону України «Про оренду землі»). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною (пункт «в» частини 3 статті 152 ЗК України). Унаслідок укладення оспорюваного договору емфітевзису відповідач [PERSON] отримав право користування земельною ділянкою, що стало перешкодою для позивача ФГ «Агрош» у реалізації права користування тією самою земельною ділянкою. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 387/515/18. Згідно зі статтями 16, 203, 215\~ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці. За обставинами справи встановлено, що договір оренди земельної ділянки, укладений 01.08.2012 між ФГ «Агрош» та [PERSON] на час укладення договору емфітевзису цієї ж земельної ділянки 17.08.2021 між [PERSON] та [PERSON] , розірваний не був. Відповідач-2 не оспорив наданий позивачем договір оренди та акт приймання - передачі спірної земельної ділянки, а також не спростував докази отримання орендної плати відповідачкою [PERSON] у 2012-2018 роках. Отже, враховуючи вищевикладене оспорюваний правочин потрібно визнати недійсним. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії посадових осіб ГУ Держгеокадастру у Харківській області та зобов`язання вчинити дій, то такі вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що вказані доводи позивача ФГ «Агрош» не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Державна реєстрація не є самостійною підставою набуття права оренди земельної ділянки, а є засвідченням державою вже набутого права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення такого права. Закон пов`язує набуття права оренди землі з укладенням договору оренди, який підлягає державній реєстрації. Відтак реєстрація є похідною від виникнення права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди. Рішення суду про визнання недійсним договору оренди не може бути в повній мірі виконане без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. У разі визнання договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав. Такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним земельним законодавством право оренди виникає з моменту його реєстрації. Згідно з ч. 3 ст.\~26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). В той же час, речове право за оспорюваним договором емфітевзису 21.09.2023 року припинено. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки первісний позов задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню пропорційно задоволених позовних вимог, а саме з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial