Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

25серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія "Альфа- Гарант на користь [PERSON] частину невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 42\~242 грн.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія "Альфа-Гарант" на користь [PERSON] збитки (інфляційні втрати, пеню, 3% річних), заподіяні несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 28.06.2023 року до дати ухвалення судового рішення; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 18 266 гривень різниці між матеріальною шкодою, страховою виплатою та вартості автомобіля з врахуванням аварійних пошкоджень; вирішити питання про судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. 21\~листопада 2022\~року в\~м.\~ Одесі,\~вул.\~Магістральна,\~124.\~відбулась ДТП\~за участю\~транспортного засобу\~FORD\~Fiesta\~з номерним\~знаком [NUMBER] під\~керуванням [PERSON] \~та транспортного\~засобу Mercedes-Benz\~з номерним\~знаком [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] .Внаслідок зіткнення\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження.Відповідно до\~постанови Малиновського\~районного суду\~міста Одеси\~від 31.01.2023\~року [PERSON] \~визнаний винним\~у вчиненні\~ДТП та\~притягнутий до\~адміністративної відповідальності\~у вигляді\~штрафу,\~постанова набрала\~законної сили,\~є чинною,\~сторонами не\~оскаржувалась.Власником автомобіля\~FORD\~Fiesta\~з номерним\~знаком [NUMBER] є\~ [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~реєстрацію [NUMBER] .Довіреною особою\~ [PERSON] ,\~з правом\~отримання страхового\~відшкодування є\~ [PERSON] на\~підставі нотаріально\~посвідченої довіреності\~НСТ 551382\~від 14.02.2023\~року. На момент\~ДТП,\~ 21.11.2022\~року,\~цивільно-правова\~відповідальність водія\~автомобіля Mercedes-Benz\~з номерним\~знаком [NUMBER] була\~застрахована згідно\~полісу 209385880, виданий ТДВ\~СК Альфа-Гарант".\~Позивач звернувся\~до страховика\~з заявою\~про виплату\~страхового відшкодування.\~28.06.2023\~року страховик\~здійснив виплату\~страхового відшкодування\~на рахунок\~позивача в\~розмірі 87\~757.60\~гривень.\~Ознайомити позивача\~з документом,\~на підставі\~якого було\~здійснено розрахунок\~матеріальної шкоди\~страхова компанія\~відмовилась.\~22\~червня 2023\~року було\~складено висновок\~судового експерта\~Федотова Ф.В.,\~відповідно до\~якого ринкова\~вартість автомобіля\~FORD\~Fiesta\~з номерним\~знаком [NUMBER] пошкодженого\~внаслідок ДТП\~21.11.2022\~року складає\~148\~266\~гривень;\~ Вартість\~матеріального збитку,\~завданого власнику автомобіля FORD\~Fiesta\~з номерним\~знаком [NUMBER] пошкодженого\~внаслідок ДТП\~21.11.2022\~року складає\~148\~266\~гривень;\~ринкова вартість\~автомобіля FORD\~Fiesta\~з номерним\~знаком [NUMBER] з\~урахуванням аварійних\~пошкоджень,\~отриманих внаслідок\~ДТП 21.11.2022\~року дорівнює\~вартості утилізації\~та складає\~6\~825\~грн.\~Таким чином,\~на думку\~позивача,\~ з\~врахуванням висновку\~судового експерта\~Федотова Ф.В.\~з ТДВ\~СК «Альфа-Гарант»\~підлягає стягненню\~різниця між\~лімітом відповідальності\~страховика 130\~000\~гривень та\~частиною страхового\~відшкодування,\~яке вже\~було сплачено.\~Датою відліку\~строку,\~за який\~необхідно стягнути\~інфляційні втрати,\~3\~%\~річних та\~пеню,\~на думку\~позивача,\~є дата\~виплати страхового\~відшкодування,\~а сумою,\~на яку\~мають бути\~нараховані санкції\~є різниця:130 000 - 87 757.60 = 42 242 гривень. Також позивач вважає, що на підставі статті 1194 ЦК України з [PERSON] підлягає стягненню різниця між матеріальним збитком, лімітом відповідальності страховика та вартістю автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень; 148 266 - 130 000 = 18 266 гривень. 13 листопада 2023 року третя особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. 17 листопада 2023 року представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що позивачем до подання позовної заяви в суд було подано скаргу на дії ТДВ СК «Альфа-Гарант» до Національного Банку України, який є регулятором небанківських фінансових установ, після проведення детальної перевірки обставин справи, НБУ не виявлено жодних порушень чинного законодавства України з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант». Позивачем приховано від суду інформацію та докази, а саме - вартість автомобіля «Форд Фиеста 2005» д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому стані. Автомобіль було відчужено та перереєстровано на нового власника, та на це авто станом на 14.11.2023 року оформлений поліс обов`язкового страхування №АР-006422765 в ПАТ СК «Уніка». Згідно даних сайту «Авто Ріо» автомобіль був виставлений на продаж за 2800 $, що еквівалентно 104328.00 грн. (станом на 14.11.2023 року), але не за 6825,00 грн. згідно утилізаційної вартості що вказую позивач в своїй позовної заяві. Отже, на думку відповідача, позивач, намагається збагатитися за рахунок страхового відшкодування, отримавши від ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодування шкоди в розмірі більшої, ніж реально понесені останнім збитки в результаті настання ДТП 21.11.2022 року, що нівелює основні принципи відшкодування шкоди. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, матеріали справи містять відомості про вручення відповідачу копії позовних матеріалів. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги [PERSON] \~направлені на стягнення на його користь частини невиплаченого страхового відшкодування із санкціями за порушення грошового зобов`язання. Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються\~главою 82\~ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.01.2023 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави (а. с. 5). Із постанови суду вбачається, що 21.11.2022 року о 14 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz»\~з номерним\~знаком [NUMBER] в м. Одесі по вул. Магістральна, 124 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Форд» д/н [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду\~в кримінальному\~провадженні,\~ухвала про\~закриття кримінального\~провадження і\~звільнення особи\~від кримінальної\~відповідальності або\~постанова суду\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~які набрали\~законної сили,\~є обов`язковими\~для суду,\~що розглядає\~справу про\~правові наслідки\~дій чи\~бездіяльності особи,\~стосовно якої\~ухвалений вирок,\~ухвала або\~постанова суду,\~лише в\~питанні,\~чи мали\~місце ці\~дії (бездіяльність)\~та чи\~вчинені вони\~цією особою. Із копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що автомобіль марки «FORD FIESTA» д/н [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] (а. с. 6). В обгрунтування позову [PERSON] зазначено, що іншим учасником ДТП, яка сталася 21 листопада 2022 року з вини [PERSON] була саме власник автомобіля «FORD FIESTA» д/н [NUMBER] [PERSON] . Положеннями\~статті 22 Цивільного кодексу України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] скористалась можливістю врегулювання збитків та звернулась, через свого представника [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про відшкодування збитку (а. с. 55). Із матеріалів справи вбачається, що на рахунок представника [PERSON] [PERSON] зараховано страхове відшкодування в розмірі 87757,60 грн. (а. с. 34). Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України\~ «Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих\~Конституцією України\~та законами, прав і законних інтересів фізичних осіб. За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до суду наділені, зокрема, фізичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права фактичним обставинам та вимогам закону. Позовні вимоги [PERSON] \~направлені на стягнення на його користь частини невиплаченого страхового відшкодування із санкціями за порушення грошового зобов`язання, яке виникло в зв`язку із заподіянням майнової шкоди [PERSON] , яка уповноважила [PERSON] представляти її інтереси з питань володіння, користування, експлуатації та розпорядження (в тому числі і страхування) на підставі довіреності від 14.02.2023 року (а. с. 36). Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. \~За приписами\~статей 15,\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~інтересу,\~який не\~суперечить загальним\~засадам цивільного\~законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] , суд керується тим, що позивач звернувся до суду із позовом з метою захисту своїх інтересів, обравши собі процесуальний статус позивача. Разом із цим, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] майнова шкода дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 21 листопада 2022 року завдана не була. Особою, якій майнова шкода була спричинена, є третя особа [PERSON] , від імені якої і міг звертатися [PERSON] з відповідним позовом на підставі довіреності від 14 лютого 2023 року. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (стаття 237 ЦК України). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є незаконними, необґрунтованими, та в їх задоволенні необхідно відмовити, так як [PERSON] не є особою, цивільне право якого порушено відповідачами у справі, а є представником особи, права якої порушені, з правом звернення до суду за захистом її інтересів від її імені. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: dismissed