Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовна заява, що подана у новій редакції на виконання вимог ухвали суду від 21.04.2023 про залишення позову без руху, обгрунтована наступним. 05.08.2011 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] народився син [PERSON] .. Починаючи з кінця березня 2023 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. З цього часу відповідач переїхав проживати до будинку свої батьків в [ADDRESS] . З моменту окремого проживання, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач працює на посаді тренера з футболу у відділі освіти, молоді та спорту Вороновицької селищної ради. Окрім того, відповідач має додатковий щомісячний дохід з зв`язку із заняттями додаткових тренувань із дітьми. Зазначає, що стан здоров`я дітей задовільний, Діти проживають разом із позивачкою та повністю перебувають на її утриманні. Позивачка має постійне місце роботи, проте, цього доходу не вистачає для належного утримання дітей. Позивачці невідомо про наявність у відповідача інших утриманців. Відповідач має у власності житловий будинок в [ADDRESS] , земельну ділянку з кадастровим номером 0520655300:02:007:0326, за цією ж адресою та автомобіль марки «Renault Trafec», 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Окрім того, у третіх осіб знаходяться грошові кошти позивача та відповідача, які були надані їм у позику, зокрема: [PERSON] надано кошти в сумі 3\~000 дол. США, [PERSON] 6\~500 дол. США та 9\~500 дол. США. Враховуючи викладене, просить стягнути із відповідача на її користь на утримання їх спільних неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 4000,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Окрім того, просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1\~000,00 грн. (а.с. 49-53) Позивачка клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Глазунова Л.М. в судове засідання не з`явилися. Представником позивачки подано заяву, в якій позов підтримує за викладених в позовній заяві обставин, просила його задоволити, а справу розглянути у її відсутність. Окрім того, в даній заяві просила суд врахувати, що відповідач є забезпеченою особою, про що свідчить те, що після подачі позову відповідач продав транспортний засіб за 10 тис. дол. США та придбав інший автомобіль вартістю 17 тис. дол. США; відповідач постійно надає кошти в борг; отримує додаткові значні доходи. Окрім того, розмір доходу відповідача за місцем роботи та з податкових органів різняться, а саме: з місця роботи: дохід за жовтень 2022 року 14235 грн., за січень 2023 року 12833 грн., за лютий 2023 року 25099 грн., за березень 2023 року 18050 грн.; розмір доходів за інформацією податкових органів: жовтень 2022 року 10390,38 грн., січень 2023 року 6700 грн., лютий 2023 року 32429 грн., березень 10719 грн.. Також, не відображено доходи відповідача за роботу за сумісництвом (а.с. 117). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що позов про стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі по 4000,00 грн. на кожну не визнає у зв`язку із його матеріальним становищем (а.с. 112). Окрім того, відповідачем подано заяву, в якій він вказав, що наказом №26-к від 14.12.2023 його з 29.12.2023 звільнено із займаної посади, а з 01.01.2024 по даний час він працює в Комарівській філії КЗ «Степанівський ліцей з дошкільним підрозділом» Вороновицької селищної ради на посаді вчителя фізичної культури, де за січень 2024 року йому нараховано 8581,97 грн., а отримав він заробітну плату в сумі 6908,49 грн. (а.с. 114-116). Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 21.04.2023 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 42). Ухвалою суду від 08.05.2023 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 69). Ухвалою суду від 09.01.2024 задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] адвоката Глазунової Л.М. про витребування доказів, витребувано відомості про розмір доходу відповідача (а.с. 98). Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї . Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання аліментів на утримання спільних із відповідачем неповнолітніх дітей, які проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні, вважає, що дані аліменти мають стягуватись у твердій грошовій сумі, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання двох дітей в сумі по 4 000,00 грн. на утримання кожної дитини, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач не погоджується із розміром аліментів, які позивачка просить стягнути із нього, відзив на позовну заяву не надав. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох дітей. Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2011 (а.с. 3). Відповідно до копій свідоцтв про народження сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). З копії Домової книги для прописок (реєстраці) громадян, які проживають в буд. [ADDRESS] (а.с. 10-11) вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: позивачка [PERSON] , відповідач [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії Акта обстеження фактичного місця проживання №20/01.16/23 (а.с. 17) [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрвоані та проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрвоаний за даною адресою, але фактично не проживає. Відповідно до копії трудової книжки позивачки [PERSON] , остання з 03.07.2017 працює на посаді вагаря ТОВ «Вороновицьке ХПП» (а.с. 54). З копії довідки ТОВ «Вороновицьке ХПП» вих. Від 26.04.2023 №ВХП00000003 (а.с. 55) вбачається, що позивачка [PERSON] , працюючи на посаді вагаря ТОВ «Вороновицьке ХПП» за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 отримала дохід в сумі 21\~600,00 грн. (до виплати 17\~388,00 грн.). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №51817568, №51818227 від 20.01.2016 за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] (а.с. 57), а також земельна ділянка площею 0,1172 га з кадастровим номером 0520655300:02:007:0326 за цією ж адресою (а.с. 58). Відповідно до копії Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 05.04.2023 (а.с. 59) за відповідачем [PERSON] 03.10.2020 зареєстрований автомобіль марки «Renault Trafic», 2014 року випуску. Згідно Інформації ГУ ДПС у Вінницькій області №478/5/02-32-12-01-15 від 16.01.2024 (а.с. 103-104), що надана на підставі ухвали суду від 09.01.2024, відповідач [PERSON] за період з ІІ кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2023 року отримав дохід у розмірі 248\~216,27 грн.. Згідно інформації Центру культури та дозвілля Вороновицької селищної ради №01-25/13 від 23.01.2024 (а.с. 106-107) [PERSON] з 15.02.2022 по 04.10.2022 працював на посаді керівника гуртка Центру; з 05.10.2022 по 29.12.2023 працював на посаді тренера з виду спорту Спортивного клубу Центру; за період з 10.04.2022 по 20.12.2023 розмір заробітної плати, премій та інших доплат [PERSON] склав 319\~806,57 грн.. Відповідно до довідки Комунального закладу «Степанівський ліцей з дошкільним підрозділом» Вороновицької селищної ради [PERSON] з 23.11.2023 працює у Комарівській філії КЗ «Степанівський ліцей з дошкільним підрозділом» Вороновицької селищної ради на посаді вчителя фізичної культури; за період з 23.11.2023 по 29.12.2023 його дохід склав 9\~536,25 грн. (а.с. 108, 109). Згідно довідки Комарівської філії КЗ «Степанівський ліцей з дошкільним підрозділом» Вороновицької селищної ради (а.с. 115) дохід відповідача [PERSON] на посаді вчителя фізичної культури за січень 2024 року склав 8\~581,97 грн. (до видачі 6\~908,49 грн.). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Разом із тим, суд не бере до уваги в якості доказу додаткового доходу відповідача скріншоти переписки у месенджері (а.с. 31-33), оскільки із поданих позивачкою документів неможливо достовірно встановити, що дана переписка велася відповідачем. Також, суд не бере до уваги копії розписок [PERSON] та [PERSON] про отримання у [PERSON] у борг грошових коштів (а.с. 60-62), оскільки позивачкою не було доведено достовірність даних доказів. Також, суд не бере до уваги висновок авто-товарозначого дослідження №10 від 07.04.2023, виконаної ТОВ «Подільський експертний центр» (а.с. 63-67), яким позивачка доводила вартість транспортного засобу, що перебуває у власності відповідача, оскільки у поданому до суду позивачкою висновку експертного дослідження не міститься відомостей, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, відповідно до положень ст.ст. 102, 106 ЦПК України. При цьому суд враховує, що нерухоме та рухоме майно, право власності на яке зареєстровано за відповідачем, було придбано сторонами під час перебування у шлюбі. Сторонами не надано суду доказів того, що це майно було придбано за особисті кошти будь-кого із них. Суд не бере до уваги аргументи представника позивачки [PERSON] адвоката Глазунової Л.М., що викладені нею в заяві про розгляд справи у її відсутність (а.с. 117) про те, що відповідач продав один транспортний засіб та придбав інший, який значно дорожчий, оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами. Суд, також, відхиляє аргумент позивачки, що із відповідача повинні стягуватись аліменти на її користь на утримання кожної дитини у розмірі 4 000 грн. щомісячно, оскільки нею не зазначено обгрунтований розмір таких витрат на кожну дитину у щомісячному розмірі, з врахуванням рівності обов`язку батьків на утримання дитини. Однак, враховуючи те, що відповідач не надає відповідної матеріальної допомоги на утримання дітей, права позивачки порушені та підлягають захисту. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, на які посилалась і позивачка. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів\~на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Тобто із аналізу вказаного положення закону вбачається, що для визначення розміру аліментів вище мінімального рекомендованого розміру,\~суд має встановити наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Для стягнення аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру, суд має встановити достатність заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на\~дитину присуджуються за рішенням суду\~від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року 3196 гривень. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд\~встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, інших дітей, яких він утримує, не має, офіційно працевлаштований, а також скрутне матеріальне становище дітей. Враховуючи вищевикладене, інтереси неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дітей в сумі по 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, враховуючи вимоги статтей 182, 184, 191 СК України та виходячи з обставин справи, оскільки позивачем не доведено доказами наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати для визначення аліментів вище мінімального рекомендованого їх розміру. Так само, позивачем жодними доказами не доведено достатність заробітку (доходу) платника аліментів для стягнення аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість не може покласти в обгрунтування судового рішення будь-які припущення. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у розмірі, що визначений станом на день подання позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Право на правову допомогу гарантовано статтями\~8,\~59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 р. №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 р. №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 р. №6-рп/2013). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Статтею 15\~ЦПК України\~визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Зі змісту ч.ч. 1-3\~ст. 134 ЦПК України\~вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно вимог ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат :1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата\~Верховного Суду\~у постанові\~від 07.07.2021по\~справі № 910/12876/19 висловила правову позицію про те, що згідно з положеннями\~статті 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. За пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі -\~Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VІ представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону №5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За правилами ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що з метою отримання правничої допомоги у вище зазначеній справі позивачкою [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги №3 від 02.04.2023 із адвокатом Глазуновою О.М. (а.с. 19), яким, зокрема передбачено, що сторони уклали даний договір про надання [PERSON] правничої допомоги пов`язаної із складанням позовної заяви про стягнення аліментів та вартість послуг адвоката (гонорар) за даним Договором встановлюється за домовленістю сторін, у сумі, що складає 1000,00 грн.. До матеріалів справи позивачкою [PERSON] долучено копію квитанції №3 від 02.04.2023, згідно якої позивачка сплатила адвокату [PERSON] кошти в сумі 1000,00 грн.. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вказані вимоги законодавства позивачкою виконані,\~розмір витрат (гонорару), які сторона зобов`язується сплатити у зв`язку з розглядом справи підтверджені доказами. Відтак, у справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши докази з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що позивачкою [PERSON] надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву і є достатніми для вирішення питання щодо стягнення з відповідача понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19). При ухваленні додаткового рішення суд, відповідно до положень\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», крім вимог національного законодавства керується також практикою ЄСПЛ. Так, у пп. 268, 269 рішення від 23.01.2014\~у справі «East/West Alliance Limited» проти України» ЄСПЛ вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пп. 268, 269 рішення від 23.01.2014\~у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд прийшов до висновку, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн., яка є гонораром адвоката, є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. При цьому, суд зазначає, що відповідачем не подавалося відповідного клопотання про зменшення розміру\~витрат на\~правничу допомогу. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial