Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2037166907, на підставі якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його на умовах передбачених Кредитним договором. За умовами договору, кредит надається у розмірі 32500 грн., на споживчі цілі. Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача за кредитним договором № 2037166907 від 12.08.2021 станом на 31.10.2023 становить 35483,17 грн., яка складається з: 25084,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10399,16 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ч. 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1-3ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 2ст. 1056-1 ЦК Українирозмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост. 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Судом встановлено, що 12.08.2021 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до Акціонерного товариства «ОТП Банк», у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву на отримання кредиту та 12.08.2021 року сторони уклали кредитний договір № 2037166907, згідно якого отримав кредит у розмірі 32500 грн. на придбання товару у Продавця до 12.08.2026 року, фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,01 % річних у період з 12 серпня 2021 року до 11 вересня 2021 року та у розмірі 45% річних у період з 12 вересня 2021 року до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Крім того, [PERSON] підписав графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, а також паспорт споживчого кредиту, яким передбачено порядок та строки повернення кредитних коштів, а також відповідальність за порушення зобов`язань. Відповідно до п. 1.3. Договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтетних Платежів. Відповідно до п.2.1 Договору, в порядку передбаченому кредитним договором та правилами кредитування, банк надає позичальнику кредит безготівково, шляхом перерахування Банком кредитних коштів на поточний рахунок Продавця, зменшених на утриману Банком Комісійну винагороду за видачу Кредиту, а також на оплату Додаткових послуг Банку, страхової премії Страховій компанії, якщо вищезазначені суми включені до суми Кредиту та з подальшим перерахуванням цих сум за Цільовим використанням Кредиту згідно із дорученням Позичальника. Відповідно до п. 3.6.1 кредитного договору, за порушення боргових зобов`язань в обумовлені кредитним договором та правилами користування строки, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок порушення боргових зобов`язань, але не частіше ніж 1 раз за календарний рік. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 13.12.2022 року виникла заборгованість у розмірі 35483,17 грн., яка складається з: 25084,01 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10399,16 грн. - заборгованість по відсоткам; Згідно вимог ст. ст.76,77,79,80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене вище, судом встановлено неналежне виконання відповідачкою умов договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Крім того, у відповідності до п.п.1 п.1 ч.2ст. 4Закону України «Про судовий збір»та в порядкуст. 141ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved