Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у січні 2022 року вона дізналась, що приватним виконавцем Макаренко Анною Сергіївною відкрито виконавче провадження щодо неї по виконанню виконавчого напису №21458 від 19 травня 2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, яким було запропоновано звернути стягнення на позивачку за кредитним договором від 11 вересня 2019 року №924047629, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Стягнення заборгованості проводилось за період з 09 квітня 2021 року по 07 травня 2021 року в розмірі 40229 грн. 63 коп. в тому числі: прострочена суми заборгованості за сумою кредиту розміром 10998 грн. 69 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом розміром 18531 грн. 26 коп., за вчинення виконавчого напису стягнуто 1200 грн. 00 коп., в цілому сума стягнення складає 41429 грн. 63 коп. Вважає, що зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість яка стягнута за виконавчим написом не є безспірною, крім того, кредитний договір за яким було стягнуто заборгованість не є нотаріально посвідченим, окрім цього, виконавчий напис вчинений за межами строку позовної давності, і тому на її думку приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила його задовольнити, також просила стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн. 00 коп. Позивачка в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомила, приймала участь в судовому засіданні через повноважного представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив (а. с. 150). Суд вислухавши представника позивачки, встановивши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису вчиненого 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк О.В., приватний нотаріус пропонує стягнути грошові кошти у сумі 41429 грн. 63 коп. з [PERSON] , які є боргом за кредитним договором №924047629 від 11 вересня 2019 року, укладеним між нею та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 квітня 2021 року по 07\~травня 2021 року, і складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 10998 грн. 69 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 18531 грн. 26 коп. та плати за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 21458 (а. с. 14). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 листопада 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А. С., відкрито виконавче провадження №67544412 по виконанню виконавчого напису №21458 виданого 19 травня 2021 року (а. с. 21). Як вбачається з кредитного договору №924047629 від 11 вересня 2019 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , сторони домовились про надання позивачці кредиту в загальному розмірі 4000 грн. 00 коп. строком на 30 днів. Даний договір нотаріально не посвідчений (а. с. 15-17). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 06 липня 2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 09 вересня 2016 року та дружина після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а. с. 11). Відповідно до відповіді Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 11 грудня 2023 року, позивачка отримала паспорт у зв`язку із реєстрацією шлюбу та прийняттям прізвища « [PERSON] » - [INFO] (а. с. 108). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» - у виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як зазначає в своїх рішеннях Велика Палата Верховного Суду оформлених постановами від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18): вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, №1722 від 29 червня 1999 року, даний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662. Вказана постанова КМУ визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14. Як зазначає в своїй постанові від 21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в справі №910/10374/17 - резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тому Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662. Таким чином, проаналізувавши зазначені судові рішення, суд вважає, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису 19 травня 2021 року, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів був недійсним і тому приватний нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис за договором укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] (після шлюбне прізвище [PERSON] ) [INFO] . У зв`язку з чим, суд вважає, що доводи позивачки, про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Грисюк О.В. на підстав договору укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] (після шлюбне прізвище [PERSON] ) 11 вересня 2019 року таким, що не підлягає виконанню є слушними і таким, що підлягають задоволенню. Що стосується інших доводів позивачки, в частині відсутності безспірності заборгованості за кредитним договором та вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності, то суд зауважує, що оскільки судом достовірно встановлено відсутність правових підстав у приватного нотаріуса вчиняти виконавчий напис за договором, який не був нотаріально посвідчений , тому наявність інших порушень з боку приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису не впливає на правомірність чи неправомірність дій нотаріуса під час вчинення зазначеного виконавчого напису, враховуючи, що діюче законодавство не передбачає права на вчинення такого напису за таким кредитним договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачкою доведено суду про порушення законодавства при вчиненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, у зв`язку із задоволенням, в цій частині позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір, який вона сплатила при поданні позову до суду (а. с. 9-51). Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в цій частині, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу, яку вона отримала від адвоката Догонової Тетяни Вікторівни за договором без номеру від 26\~липня 2023 року в розмірі 5000 грн. 00 коп. з таких підстав (а. с. 47, 123-127). Відповідач подав суду заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в якому вони спочатку просять відмовити в стягненні на користь позивачки судових витрат на професійну правничу допомогу, а в подальшому просять зменшити розмір таких витрат (а. с. 92-96, 131-133). Як вбачається з доданого до позовної заяви договору про надання правової допомоги від 26 липня 2023 року сторони договору домовились, що сума даного договору за підготовку, подачу позовної заяви та представництво інтересів в суді першої інстанції 5000 грн. 00 коп., які клієнт оплачує при підписанні цього договору пункт 4.1. Пунктом 5.2 вказаного договору зазначено, що всі зміни до цього договору, в додатки до цього договору вносяться виключно шляхом підписання сторонами двосторонніх додаткових угод до цього договору, які є невід`ємною його частиною. В судовому засіданні представник позивачки пояснила суду, що до наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги, жодних змін не вносилось. Також слід звернути увагу, на те, що позивачка в своїй позовній заяві в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат зазначила витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. Вказана сума зазначена і в заяві про зміну підстав позову позивачки (а. с. 101-107). З наданих стороною позивачки: акту виконаних робіт від 19 грудня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 26 липня 2023 року, акту приймання-передачі наданих адвокатських послуг від 19 грудня 2023 року, сума витрат вже зазначена в розмірі 6500 грн. 00 коп. Представник позивачки не змогла пояснити суду правові підстави збільшення визначеної в договорі від 26 липня 2023 року фіксованої суми договору в розмірі 5000 грн. 00 коп. Тому суд погоджується із доводами відповідача щодо зменшення заявленої позивачкою суми витрат і вважає, що заявлена позивачкою вже під час судового розгляду сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн. 00 коп. є безпідставною і стягненню не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: partial