Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути на свою користь пеню за прострочення зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 31.03.2021 року по 01.11.2023 року в сумі 102163,62 гривень з відповідача її батька [PERSON] . Позов обґрунтувала тим, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.11.2021 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2020 року народження, у розмірі частини заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою державного виконавця Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м.Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) відкрито виконавче провадження ВП № 67924946. Відповідач постійно ухиляється від сплати аліментів, сплачує їх несистематично, тому має заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості державного виконавця від 17.10.2023 року заборгованість відповідача складає 106036,75 гривень. На підставі ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 102163,62 гривень. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.11.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження. 15.11.2023 року позивачка [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог. Просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 101946,44 грн. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про судовий розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на їхньому задоволенні в повному обсязі наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що відповідач станом на 01.01.2024 року заборгованості зі сплати аліментів не має, на підтвердження чого просила долучити до матеріалів цивільної справи довідку державного виконавця від 24.01.2024 року. Заборгованість відповідача виникла через воєнний стан в державі, поточна ситуація вплинула на можливість відповідача працювати та заробляти грошові кошти, постійної офіційної роботи він не має. В жовтні 2023 року почав погашати заборгованість зі сплати аліментів. Просила суд взяти до уваги, що станом на 01.11.2023 року відповідач має заборгованість 73677,25 грн. З огляду на положення ч.1 ст. 196 СК України, пеня не може бути більшою 100 відсотків заборгованості, до того ж постановою державного виконавця від 19.07.2023 року на [PERSON] накладено штраф на користь держави 19057,56 грн. Просила це врахувати при ухваленні рішення суду. Суд, вислухавши позицію представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке: Судом встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2021 року (справа № 932/2649/21) з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку ( доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття , тобто до [INFO] . Відповідно до довідки - розрахунку, виданої державним виконавцем від 24.01.2024 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 31.03.2021 року до 01.11.2023 року складає 73677,25 грн. З постанови державного виконавця по ВП № 67924946 від 19.07.2023 року вбачається, що постановою державного виконавця по ВП № 67924946 від 19.07.2023 року на [PERSON] накладено штраф відповідно до ч.14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» в розмірі 19057,56 грн. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст. 196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до довідки - розрахунку, виданої державним виконавцем Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.01.2024 року , заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 31.03.2021 року по 01.11.2023 року складає 73677,25 грн. Розраховуючи розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд виходить з наступного. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, провадження № 14-61цс18. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Як встановлено судом, на підставі представленого позивачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, відповідач аліменти на дитину сплачував несистематично, чим допустив прострочення, у зв`язку з чим з нього на користь позивача підлягає стягненню пеня, обчислення якої проводиться за наведеною формулою з урахуванням правил обчислення строків за ст. ст. 254-255 ЦК України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач допустив прострочку аліментних зобов`язань на доньку [PERSON] , 2020 року народження, по платежах, що за підсумком обчисленої пені загалом складає 101946,44 грн., та з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України, пеня не може бути більшою 100 відсотків заборгованості, заборгованість зі сплати аліментів відповідача [PERSON] станом на 01.11.2023 року складає 73677,25 гривень. З урахуванням\~положень ч.1\~ст.\~196\~СК України, у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Тому, з урахуванням положень ст.196 СК України, яка передбачає, що розмір пені, що підлягає стягненню за аліменти, не може бути більше 100 % заборгованості, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню пеня з простроченні зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 31.03.2021 року по 01.11.2023 року в розмірі 73677,25 грн ( заборгованість станом на 01.11.2023 року) -19057,56 грн.( штраф відповідно до ч.14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі постанови державного виконавця по ВП № 67924946 від 19.07.2023 року) = 54619,69 грн. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує пропорційно до задоволеної частини позову з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial