Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача завдані злочином матеріальну шкоду у сумі 9770,00 грн та моральну шкоду у сумі 20000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.05.2019 близько 22:00 год. [PERSON] перебуваючи біля кафе бару «Банк Пива», розташованого по вул. Івасюка, 18 у м.Черовнограді, Львівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт із ним, під час якого умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя [PERSON] , внаслідок чого завдав останньому фізичний біль. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03.05.2022 [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Внаслідок вказаної події він отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції передніх зубів. Паталогічна рухливість лівого верхнього ікла. Загальна сума лікування становить 9\~770,00 грн. Унаслідок протиправних дій відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях та переживаннях. Змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Пережитий фізичний біль і моральні страждання оцінює у 20000 грн моральної шкоди. 24.10.2023 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. 24.11.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін. 29.01.2024 сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач та його представник подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання 24.11.2023, 29.01.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 03.05.2022 ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області відповідач був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження за №12019140150000582 від 15.05.2019 відносно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, закрито у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України. З вказаної ухвали встановлено, що [PERSON] , 12.05.2019 близько 22:00 год., перебуваючи біля кафе-бару «Банк Пива», розташованого по вул. Івасюка, 18 у м. Червонограді, Львівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт із [PERSON] , під час якого, свідомо передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для здоров`я останнього, реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на завдання фізичного болю та спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя [PERSON] , внаслідок чого завдав останньому фізичний біль без спричинення тілесних ушкоджень. Як видно із листа КП "ЦМЛ ЧМР" від 23.06.21, [PERSON] , 1964 р.н., звернувся до травматолога КП "ЦМЛ ЧМР" 13.05.2019 з діагнозом: травматична екстракція передніх різців. Паталогічна рухомість лівого верхнього ікла. Згідно відповіді КП «Червоноградська міська стоматологічна поліклініка» від 02.02.2021, [PERSON] потребує хірургічного, терапевтичного, ортопедичного втручання. Загальна сума лікування становить 9 770, 00 грн. В силу приписів ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як встановлено судом, відповідач обвинувачувався у заподіянні позивачу умисного завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. Доказів заподіяння відповідачем будь-яких тілесних ушкоджень, зокрема висновків експертиз, позивачем не надано. Звернення позивача до КП "ЦМЛ ЧМР" 13.05.2019 з діагнозом: травматична екстракція передніх різців, паталогічна рухомість лівого верхнього ікла, не підтверджує факту заподіяння йому тілесних ушкоджень відповідачем, та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача, які прокурор йому ставив у вину у згадуваному кримінальному провадженні, та травмою, яка була причиною звернення позивача до лікувального закладу. Відтак, вказані обставини не доводять наявність спричинення відповідачем тілесних ушкоджень позивачу, а тому вимога про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином є безпідставною та до задоволення не підлягає. Поряд з цим, відповідно до статті 23 ЦК моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Однак, наявні докази у справі свідчать про те, що моральна шкода позивача полягала у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Позивач тривалий період часу змушений був витрачати значний час для захисту свої прав, тимчасово був відірваний від соціального життя, знаходився у постійній емоційній напрузі. Це спричинило йому моральні страждання, призвело до зміни в його соціумі, порушенні ритму життєвих зв`язків, побутового укладу. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування йому відповідачем компенсації за завдану моральну шкоду. Однак суд не погоджується з розміром відшкодування, заявленим позивачем до стягнення, оскільки такий є значно завищеним. Виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань, а також враховуючи положення чинного законодавства про те, що розмір на відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 8\~000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. За таких обставин і міркувань позов підлягає частковому задоволенню. Разом з цим, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, то судові витрати по сплаті судового збору за одну вимогу майнового характеру у сумі 1073,60\~грнслід стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: partial