Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) у лютому 2022 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, вказавши, що відповідачі є наймачами нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Черкаська ТЕЦ надає відповідачам житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. В будинку [ADDRESS] встановлено будинковий лічильник загального обліку тепла, тому оплата за надання послуг з централізованого опалення нараховується відповідно до показань лічильника пропорційно опалюваній площі квартири. В даній квартирі не встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому нарахування за надані послуги з гарячого водопостачання здійснювались згідно до норм споживання. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг за минулий період сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Викладене співпадає з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду. Відповідачі належним чином не виконують свої обов`язки як споживачі, а саме з жовтня 2017 року несвоєчасно та не в повному обсязі оплачують вартість наданих позивачем послуг. Так, станом на 01.11.2021 року виникла заборгованість у сумі 21412,04 грн., яку позивач разом із інфляційною складовою боргу в сумі 2901,84 грн., трьома відсотками річних в сумі 1323,14 грн. та судовим збором просив стягнути на свою користь з відповідачів. 23 листопада 2023 року ухвалою суду заочне рішення від 25 травня 2022 року по даній справі скасовано, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. 08 грудня 2023 року через канцелярію суду адвокат Яцюк Максим Васильович, який діє в інтересах відповідача [PERSON] , надав Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем в позові не повідомлено про існування двох особових рахунків на кімнату [ADDRESS] . Так, особовий рахунок [PERSON] є [NUMBER] на опалювальну площу 8,73 кв.м. Вказаний рахунок використовується для нарахування боргу за опалення та постачання гарячої води. Вказує, що [PERSON] постійно оплачує комунальні платежі, в тому числі, відносно нарахувань позивача. Розподіл оплати житлово-комунальних послуг це процедура за якої між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку може бути здійснено розподіл витрат на утримання спільного майна. Розподіл оплати може бути здійсненим присвоєнням окремих особових рахунків на оплату комунальних послуг. Позивач повідомляє про борг [PERSON] в тексті позову. В той же час, позивач надає рахунок на оплату відповідача із відомостями про відсутність боргу. А тому, просить відмовити у позові ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Черкаська ТЕЦ в частині до [PERSON] ; стягнути з ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Черкаська ТЕЦ на користь [PERSON] судові витрати відповідача. 18 грудня 2023 року через систему «Електронний суд» представник позивача за дорученням Гончаренко Анна Олександрівна надала Відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач не підтримує позовні вимоги до [PERSON] . Також, просить відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення правничої допомоги в повному обсязі. 19 грудня 2023 року через канцелярію суду адвокат Яцюк Максим Васильович, який діє в інтересах відповідача [PERSON] , надав Заперечення, в якому просить відмовити в позові в частині вимог до відповідача [PERSON] та стягнути з позивача на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 7500 грн. 00коп. 20 грудня 2023 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника позивача за дорученням [PERSON] про виключення з числа відповідачів [PERSON] відмовлено. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій зазначила, що просить справу розглядати за її відсутності. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Адвокат Яцюк Максим Васильович, який діє в інтересах відповідача [PERSON] , в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав клопотання, в якому зазначено, що він не може прибути в судове засідання. Просить провести судовий розгляд справи без його участі та участі відповідача [PERSON] ; відмовити в задоволенні позовних вимог до [PERSON] ; стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката Яцюка Максима Васильовича. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідачів повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012 року, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкасах. Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а- послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Рішеннями Черкаського міськвиконкому № 520 від 24.05.2000 ПрАТ «Черкаське хімволокно» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси. Відповідно до Додатку до рішення міськвиконкому від 24.05.2000р. №520 «Перелік споживачів, що передані ДП «Черкаська ТЕЦ» від КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», було передано тепломагістраль що обслуговує, в тому числі будинок за адресою [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради №1021 від 17.09.2019 «Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж ВР «Черкаська ТЕЦ» ПРАТ «Черкаське хімволокно», - встановлено розмір внесків, в тому числі за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно. зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Таким чином, відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надає Черкаська ТЕЦ. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що відповідачі своєчасно та в повному обсязі з жовтня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески, внаслідок чого утворилась заборгованість. Яка станом на 01.11.2021 року складає 21412,04 грн. та підтверджується листом-розрахунком по ОР № 41070083. Проте, як зазначено у Відзиві на позовну заяву за адресою [ADDRESS] рахується два особових рахунки. На підтвердження даного факту відповідачем надано квитанції за надані послуги з опалення, з яких вбачається, що дійсно опалювальна площа за адресою: [ADDRESS] становить 8,73 та за цією адресою закріплений особовий рахунок: [NUMBER] . Особовий рахунок - це «ідентифікатор» («умови») доставки рахунку на здійснення виплат за комунальними послугами. При розрахунку вказується конкретний платник, до якого (при несвоєчасному здійсненні виплат) буде пред`явлений судовий позов з боку органів житлово-комунального господарства. Встановлено, що відповідач [PERSON] постійно оплачує отримані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески, що підтверджується квитанціями. Даний факт позивачем не заперечувався. А тому, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесків за адресою: [ADDRESS] . Також, згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість за адресою: [ADDRESS] по оплаті за житлово-комунальні послуги станом 01.11.2021 року становит Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та користується наданими житлово-комунальними послугами за цією адресою Доказів протилежного суду не надано. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) та в постанові від 07.07.2020 у справі 712/8196/20, а також у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц та від 25.03.2020 у справі №211/3347/18-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок інфляційної складової боргу в сумі 2901,84 гривень та трьох процентів\~річних\~в\~сумі 1323,14\~гривень у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідач [PERSON] суду не подала. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за спожиту теплову енергію та внески, що утворилась станом на 01.11.2021 року у сумі 21412,04 гривень, інфляційну складову боргу 2901,84 гривень, три відсотка річних 1323,14 гривень, а всього 25637 гривень 02 копійки. Відносно витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частинирішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року). Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно з частинами першою-шостоюстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України). Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката Яцюка Максима Васильовича під час розгляду даної справи, суду надано: Договір про надання професійної правничої допомоги № 01/08-11-23 від 08 листопада 2023 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до змісту Договору, гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Гонорар складається із суми вартості допомоги, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в Додатку № 1 до цього Договору та оплачується за погодинну допомогу адвоката, враховуючи умови авансового платежу. Факт наданої допомоги підтверджується актом наданої допомоги. Додаток № 1 до договору № 01/08-11-23 про надання правової допомоги щодо визначення гонорару адвоката від 08 листопада 2023 року, укладений між адвокатом Яцюк Максимом Васильовичем та [PERSON] . Відповідно до п. 1 Додатку, у відповідності до розділу «Гонорар» Договору сторони погодили, що гонорар адвоката складається із оплати клієнтом отриманої правової допомоги. Сторони погодили, що встановлюється погодинна оплата із розрахунку 2500 грн. за одну годину допомоги адвоката. Відповідно до п. 2 Додатку, клієнт зобов`язаний протягом трьох днів з дня підписання Договору та цього додатку сплатити 7500 грн. Вказаний розмір оплати є еквівалентом 3 годин допомоги адвоката. Гонорар оплачується на вибір Клієнта на розрахунковий рахунок адвоката або особисто адвокату із отриманням квитанції. Квитанцію № б/н від 08 листопада 2023 року про оплату [PERSON] 7500 грн. 00 коп. на підставі Договору № 01/08-11-23, додатку № 1 до договору 01/08-11-23. Акт від 19.12.2023 року наданої правової допомоги до договору 01/01-11-23 від 19 грудня 2023 року, укладеного між адвокатом Яцюк М.В. та [PERSON] про те, що адвокатом було надано таку правову допомогу із розрахунку 2500 грн. за годину допомоги: підготовлено та подано заяву про перегляд заочного рішення по справі 711/868/22 (вартість допомоги 2500 грн.); підготовлено та подано відзив на позов у справі 711/868/22 (вартість допомоги 2500 грн.); підготовлено та подано заперечення у справі 711/868/22 (вартість допомоги 2500 грн.). Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК № 000814. Ордер на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Яцюк Максимом Васильовичем на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № 01/09-11-23 від 09 листопада 2023 року у Придніпровському районному суді. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд враховує, що представником позивача за дорученням Гончаренко Анною Олександрівною заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат. Враховуючи викладене вище, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу та той факт, що розмір таких витрат є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвокатом, складністю справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та стягненню з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на користь [PERSON] понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2481,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №35 від 26.01.2022 року.\~ А тому до стягнення з [PERSON] на користь Черкаська ТЕЦ підлягає 2481,00 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: partial