Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено. 05 лютого 2024 року представник позивача подала до суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 500,00 грн. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до позовної заяви представником позивача було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, правничу допомогу позивачу [PERSON] в зазначеній цивільній справі на підставі договору про надання правової допомоги від 29 липня 2023 року надавала адвокат Шерекіна А.О., яка також діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДП №4486, яке видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 16 вересня 2019 року, та ордеру на надання правничої допомоги від 22 серпня 2023 року. Частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Так, на підтвердження витрат на правову допомогу було надано акт виконаних робіт № 1 від 01 лютого 2024 року до договору про надання правової допомоги б/н від 29 липня 2023 року, відповідно до якого виконавцем надані наступні послуги: 1. консультування клієнта 1 000,00 грн.; 2. складання та подання позовної заяви 3\~000,00 грн.; 3. підготовка додатків до позовної заяви 500,00 грн.; 4. складання та подання клопотання про витребування доказів 500,00 грн.; 5. участь у судовому засіданні 1\~500,00 грн.; всього 6 500,00 грн. Вищезазначені кошти сплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується квитанціями. Судом також враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання [PERSON] послуг адвоката щодо надання правової допомоги в цій справі [PERSON] . Приймаючи до уваги те, що фактично правова допомога у цій справі була надана, є документально підтвердженою, а її обсяг встановлено з матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 6 500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved