Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

[PERSON] 24 жовтня 2023 року звернувся у суд із позовною заявою до ЛКП «Сяйво», у якій просить: визнати протиправною бездіяльність ЛКП «Сяйво» щодо невиконання та порушення вимог ст.19, 40 Конституції України; зобов`язати ЛКП «Сяйво» повторно розглянути по суті його заяву від 22.06.2023 та надати обґрунтовану відповідь за власним підписом; зобов`язати ЛКП «Сяйво» скласти акти щодо протікання покрівлі та руйнування підлоги балкону по [ADDRESS] та видати йому акти у відповідь на заяву від 22.06.2023. Свої вимоги мотивує тим, що 22.06.2023 ним подано до ЛКП «Сяйво» заяву про складення актів щодо протікання покрівлі та руйнування підлоги балкону по [ADDRESS] . 01.08.2023 він отримав цінний лист з необґрунтованою відповіддю на його заяву від 22.06.2023, акти не складено та йому не надано. Стосовно балкону відповідь є абсурдною, оскільки квартира є державною, не приватизованою. Відтак відповідач не бажає, не хоче діяти в межах повноважень, визначених чинними нормативно-правовими актами, а тому він змушений звернутись з даним позовом до суду та просить такий задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду міста Львова від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 02 січня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень покликається на те, що позивач звернувся до них із запитом, у якому просив провести ремонтні роботи балкону у квартирі, де він проживає, на який отримав вичерпну відповідь. Проведення ремонту у квартирі, а також у всіх елементах квартири, таких як балкон, є неможливим. ЛКП «Сяйво» являється управителем багатоквартирного будинку, тобто суб`єктом підприємницької діяльності, який за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. До повноважень ЛКП «Сяйво», як виконавця послуги з управління багатоквартирним будинком, не входять ремонтні роботи квартир, зокрема і балкону квартири, бо виключно власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, оскільки підприємство не може розпоряджатися майном, що не належить до його власності. Квартира перебуває у державній власності, тому вони неодноразово вказували позивачу про необхідність звернення у відповідні органи управління державною власністю, так як комунальне підприємство може розпоряджатися виключно комунальною власністю, а не державною. Посилання позивача на ст. 40 Конституції України є цілком неправдивим і необґрунтованим, оскільки відповідь надана у встановлений законодавством України строк. Підприємство як управлінська компанія забезпечує утримання спільного майна усіх співмешканців, здійснити ремонт квартири одного із співмешканців за кошти інших співмешканців є незаконною та не відповідає ні умовам договору ні чинному законодавству. Позивач свідомо не виконує умови договору щодо управління, не сплачує кошти за надані послуги, хоча інші співмешканці все оплачують і жодних зауважень не мають. Окрім цього, балкон квартири не є місцем загального користування та не належить до спільного майна усіх співмешканців, а тому згідно з нормами чинного законодавства обов`язок догляду за майном лежить на власнику або законному користувачу. За наведеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] 05 січня 2024 року відповідач надав суду додаткові пояснення до відзиву, у яких зазначає, що між співвласниками будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та ЛКП «Сяйво» укладено Типовий договір №20 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.05.2019. Даний договір регулює правовідносини між усіма співмешканцями, які проживають у вищезгаданому будинку. Відповідно до умов договору послуга з управління включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і вимог договору, також від імені та за рахунок співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту майна багатоквартирного будинку, своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням послуги з управління рішенням співвласників та в межах виділених ними коштів організовувати виконання, виступати замовником робіт з капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Проведення ремонтних робіт у квартирі, а саме проведення ремонтних робіт покрівлі та підлоги балкону квартири позивача, суперечить умовам договору, так як балкон не являється та не належить до спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до Житлового кодексу України, наймачі жилих приміщень на умовах і в порядку, що визначаються законодавством України, повинні провадити за свій рахунок поточний ремонт жилих приміщень. Окрім цього, з метою отримання фінансової підтримки у вирішення свого питання позивач може звернутись до міської ради у рамках Програми підтримки співвласників багатоквартирних будинків на 2019-2023 роки. 09 січня 2024 року позивач надіслав суду відповідь на відзив, який вважає незаконним, необґрунтованим, безпідставним, таким, що суперечить нормам матеріального права та здоровому глузду, відповідач умисно вводить суд в оману, щоб приховати свою бездіяльність та небажання працювати. Покликається на те, що відповідач сам же і підтверджує, що забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. В даному випадку, відповідач визнає свою бездіяльність щодо небажання провести поточний ремонт покрівлі даху будинку та усунути протікання, що руйнує будинок, провести ремонт підлоги балкону (верх/низ), оскільки існує загроза обвалу балкону. Окрім цього, зазначає, що він не просив ЛКП «Сяйво» провести ремонт, а просив скласти акти щодо протікання покрівлі в двох житлових кімнатах та руйнування балкону. Відповідь відповідача є неповною, невичерпною, незрозумілою, що є порушенням чинних норм Конституції України. Просить позов задовольнити. 16 січня 2024 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначає, що позовна вимога про зобов`язання повторно розглянути по суті заяву [PERSON] є неналежним способом захисту, оскільки така суперечить чинному законодавству. ЛКП «Сяйво» діє у відповідності до чинного законодавства України. Окрім цього, зазначає, що 03.05.2023 було складено Акт обстеження квартири [PERSON] на предмет залиття, у якому вказано, що при огляді квартири виявлено старі, сухі сліди від імовірного залиття на стелі, при цьому сам ж позивач не допустив у свою квартиру працівників ЛКП «Сяйво» для обстеження квартири та складання акту. Позивач має у своєму розпорядженні вищевказаний акт обстеження квартири від 03.05.2023, проте своєю заявою від 22.06.2023 вимагає ЛКП скласти ще один про те ж саме залиття, яке відбулось колись давно, в той час як нового залиття не було. Відтак, позивач відверто зловживає правом на звернення у суд, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у червні 2023 року [PERSON] звернувся до ЛКП «Сяйво» із заявою, у якій просив скласти акти щодо протікання покрівлі у двох житлових кімнатах по [ADDRESS] та руйнування підлоги балкону по [ADDRESS] . Вказані акти просив скерувати йому поштою або кур`єром /а.с.3/. У відповідь на вищевказану заяву [PERSON] №44 від 22.06.2023 ЛКП «Сяйво» повідомило наступне: усунення будь-яких зауважень відбувається згідно умов типового договору за згодою більшості співвласників квартир у будинку, за відсутності заборгованості заявника; балкон не є місцем загального користування, тому приведення структурних елементів балкону до належного технічного і санітарного стану є обов`язком мешканців квартири /а.с.4/. 01 травня 2019 року між ЛКП «Сяйво» та співвласниками багатоквартирного будинку, що за адресою: [ADDRESS] в особі [PERSON] укладено Типовий договір №20 /а.с.28-32/. Відповідно до п. 1 цього договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований адресою [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Окрім цього, судом встановлено, що 03 травня 2023 року ЛКП «Сяйво» складено Акт проведення обстеження, на предмет залиття квартири [ADDRESS] /а.с. 41/. З даного акту вбачається, що з метою з`ясування факту викладеного на прийомі голови Залізничної районної адміністрації мешканцем квартири [ADDRESS] комісія в складі начальника ВЖГ Залізничної районної адміністрації Т. Доманської, головного інженера ЛКП «Сяйво» В. Івашківа, майстра виробничої дільниці ЛКП «Сяйво» М. Лосин за участю мешканця квартири [ADDRESS] провели огляд на предмет залиття квартири [ADDRESS] . Для проведення обстеження мешканцем квартири [ADDRESS] було допущено лише одного члена комісії, а саме начальника ВЖГ Залізничної районної адміністрації Т. Доманську. Під час візуального обстеження виявлено старі, вже суху сліди залиття жовтого кольору на стелі в одній із житлових кімнат. Характер та причину залиття станом на день огляду встановити не можливо. Оскільки, скарг від мешканців квартир, які проживають на п`ятих поверхах даного будинку про можливі протікання покрівлі до ЛКП «Сяйво» протягом останніх 10-ти років не надходило, припускають, що дане залиття виникло ще до виконання ремонту покрівлі, який проведено у 2010-11 роках. Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно з ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Згідно з ч. 1, 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», відповідно до якої, органи державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідно до норм статті 19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. 27 червня 2023 року відповідач розглянув письмове звернення позивача від 22.06.2023 щодо прохання скласти акти з приводу протікання покрівлі у будинку за адресою: [ADDRESS] руйнування балкону за цією ж адресою. Суд встановив, що з метою з`ясування факту викладеного на прийомі голови Залізничної районної адміністрації мешканцем квартири [ADDRESS] було проведено огляд на предмет залиття квартири [ADDRESS] . За результатами огляду складено Акт проведення обстеження, на предмет залиття квартири [ADDRESS] . В акті зазначено, що заявником було допущено лише одного члена комісії представника Залізничної районної адміністрації для проведення обстеження. Членами комісії під час візуального обстеження вказаної квартири було виявлено старі, вже сухі сліди залиття жовтого кольору, наявних (мокрих) слідів протікання на стелі та стінах не виявлено. Причину та характер протікання на час обстеження встановити не видалося можливим, про що складено даний акт. Також зазначено, що впродовж 2010-2011 років в житловому будинку [ADDRESS] виконано поточний ремонт покрівлі. Крім того, суд встановив, що 03.05.2023 ЛКП «Сяйво» було складено акт проведення обстеження, на предмет залиття квартири [ADDRESS] за участю начальника відділу житлового господарства. Також зазначено, що від інших мешканців, які проживають на п`ятих поверхах даного будинку до ЛКП «Сяйво» скарг не надходило. Позивач стверджує, що покрівля протікає, в результаті чого руйнується підлога балкону, однак на підтвердження даного факту також не долучає жодного доказу, зокрема фотофіксацію покрівлі, з якої б чітко вбачався незадовільний технічний стан покрівлі, який може завдати шкоди сусідам нищого поверху. Суд встановив, що відповідач об`єктивно, всебічно і вчасно надав відповідь на письмове звернення [PERSON] у термін, встановлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян». Таким чином, з наведеного слідує, що відповідач відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» розглянув звернення позивача від 22.06.2023 по суті, що свідчить про дотримання ЛКП «Сяйво» вимог Закону України «Про звернення громадян» та Конституції України. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність ЛКП «Сяйво» щодо не виконання та порушення норм Конституції України не підлягає до задоволення. Оскільки суд відмовляє в задоволенні вказаної позовної вимоги, то не підлягає до задоволення і позовна вимога, яка є похідною від цієї первісної, а саме: зобов`язати ЛКП «Сяйво» повторно розглянути по суті заяву [PERSON] від 22.06.23 та надати вичерпну обґрунтовану відповідь за власним підписом, так як відповідачем розглянуто його звернення та надано відповідь, а тому не порушено право на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що передбачено статтею 40 Конституції України. Щодо позовної вимоги про зобов`язання ЛКП «Сяйво» скласти акти щодо протікання покрівлі та руйнування підлоги балкону по [ADDRESS] та видати йому акти у відповідь на заяву від 22.06.2023, суд зазначає наступне. З метою з`ясування факту викладеного на прийомі голови Залізничної районної адміністрації мешканцем квартири [ADDRESS] було проведено огляд на предмет залиття квартири [ADDRESS] . За результатами огляду складено Акт проведення обстеження, на предмет залиття квартири [ADDRESS] . В акті зазначено, що заявником було допущено лише одного члена комісії представника Залізничної районної адміністрації для проведення обстеження. Членами комісії під час візуального обстеження вказаної квартири було виявлено старі, вже сухі сліди залиття жовтого кольору, наявних (мокрих) слідів протікання на стелі та стінах не виявлено. Причину та характер протікання на час обстеження встановити не видалося можливим, про що складено даний акт. Позивачем не надану суду доказів, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось після обстеження вищевказаної квартири 03.05.2023, тобто в період з 03.05.2023 по день звернення із заявою до ЛКП «Сяйво» 22.06.2023. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволення позовної вимоги про зобов`язання ЛКП «Сяйво» скласти акти щодо протікання покрівлі та руйнування підлоги балкону по [ADDRESS] та видати йому акти у відповідь на заяву від 22.06.2023 слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити. У відповідності до вимог ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 1, 4 ст. 77 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас [PERSON] заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, покликаючись на скрутне матеріальне становище, в підтвердження чого долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік. Перевіривши матеріали позову та доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до переконання, що клопотання необхідно задовольнити враховуючи таке. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частина 3 вказаної статті передбачає, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Таким чином, звільнити від сплати судового збору суд може за наявності даних про такий майновий стан заявника, який би унеможливлював сплату ним судового збору. Відповідно до положень п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Позивачем надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] з якого вбачається, що в останнього відсутній дохід за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року. Враховуючи відсутність у позивача доходу за попередній календарний рік, заява про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed