Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача Южненської міської ради Одеського району Одеської області, третя особа Малиновський відділ ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна. Позивачка посилається на те, що [INFO] в місті Одесі померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , загальною площею 30,5 кв.м, в тому числі житловою - 17,0 кв.м, яка належала померлій на підставі договору дарування, посвідченого 02 червня 2004 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. Рішення про державну реєстрацію прийнято 08 червня 2004 року. Реєстраційний номер нерухомого майна: 6070282. Як єдиний спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі. За заявою спадкоємця [PERSON] державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі 22 листопада 2018 року було відкрито спадкову справу №221/2018. Під час оформлення спадкового майна виявилося, що на нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS] , яка за життя належала його померлій матері - [PERSON] , накладений арешт. Згідно Інформаційної довідки із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 08 липня 2004 року Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою на виконання постанови АА № 255562 від 14 червня 2004 року Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції у місті Одесі накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] . 05 жовтня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України із заявою, в якій просив скасувати постанову серії АА № 255562 від 14 червня 2004 року Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції у місті Одесі та винести постанову про зняття арешту, що був накладений на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належала його матері - [PERSON] . Листом Малиновського\~ВДВС у\~місті Одесі\~від 09\~жовтня 2023\~року за\~№ 82072\~позивачу [PERSON] \~було відмовлено\~у знятті\~арешту з\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~з посиланням\~на те,\~що станом\~на 09\~жовтня 2023\~року на\~виконанні у\~відділі не перебувають виконавчі провадження, боржником за якими виступає [PERSON] , отже у державного виконавця відсутні підстави для припинення арешту майна боржника. Також у\~відповіді Малиновського\~ВДВС у\~місті Одесі\~від 09\~жовтня 2023\~року за\~№ 82072\~зазначено,\~що перевіркою\~Єдиного державного\~реєстру заборон\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна\~встановлено,\~що Першим\~ВДВС Малиновського\~РУЮ у\~м.\~Одесі 14\~червня 2004\~року постановою\~серії АА\~№255562\~був накладений\~арешт на\~квартиру [ADDRESS] , власником якої зазначений позивач [PERSON] , про що внесено відповідний запис до реєстру під номером 57751. Відповідь Малиновського ВДВС у місті Одесі від 09 жовтня 2023 року за № 82072 містить посилання на те, що згідно з пунктом 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1(один) рік. У вказаному листі також зазначено, що матеріали виконавчого провадження, під час виконання якого був накладений зазначений арешт, були знищені за закінченням терміну зберігання. Проте при прийнятті рішення про накладання арешту на нерухоме майно Першим ВДВС Малиновського РУЮ у м. Одесі 14 червня 2004 року був порушений порядок накладання арешту, а саме: власником квартири [ADDRESS] була мати позивача [PERSON] , яка померла [INFO] та не була боржником у виконавчому провадженні. Крім того, рішення Южного міського суду Одеської області від 12 лютого 2004 року по цивільній справі № 2-122/2004, за яким стягнуто з [PERSON] на користь Южненської міської ради майнової шкоди у розмірі 46086.06 грн. та держмита в розмірі 460,86 грн. і яке послужило підставою для виконання виконавчого провадження та накладання арешту на нерухоме майно - було скасоване ухвалою Судової колегії Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2004 року (справа № 22а- 4651/2004р.). В подальшому, 06 травня 2005 року рішенням Южного міського суду Одеської області по цивільній справі № 2-4/2005 з [PERSON] на користь Южненської міської ради було стягнуто майнову шкоду в розмірі 46086,06 грн. та держмито в розмірі 460,86 грн. Про існування зазначеного судового рішення позивач [PERSON] дізнався лише 29 листопада 2023 року. Однак на\~підставі рішення\~Южного міського\~суду Одеської\~області від\~06\~травня 2005\~року виконавчі\~листи про\~примусове виконання\~судового рішення не видавалися,\~виконавче провадження не відкривалося,\~арешт на\~нерухоме майно\~боржника не накладався. Позивач просить зняти арешт та заборону відчуження з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , який накладений постановою серії АА № 255562 від 14 червня 2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. \~\~\~\~\~\~Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128,\~131 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.\~\~\~ Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.\~\~\~ При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника\~\~позивача, що відповідає положенням\~ст. 280-282 ЦПК України, так як\~\~надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.\~ \~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~ У\~судовому засіданні\~встановлено,\~що згідно Інформаційної довідки із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 08 липня 2004 року Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою на виконання постанови АА № 255562 від 14 червня 2004 року Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції у місті Одесі накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] . У відповідності до положень статті 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року, визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999 в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення зазначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення, за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді тощо. Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавчими документами є виконавчі листи, що видаються судами на підставі рішень, вироків, ухвал, постанов судів. Статтею 21 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років. З часу набрання рішенням законної сили 07 червня 2005 року по цивільній справі № 2-4/2005р. минуло 18,5 років. За цей час виконавчі документи до примусового виконання пред`явлені не були. Таким чином, на теперішній час існує арешт на квартиру [ADDRESS] , накладений на підставі судового рішення від 12 лютого 2004 року по цивільній справі № 2-122/2004, скасованого 10 листопада 2004року ухвалою Апеляційного суду Одеської області по цивільній справі № 22а-4651/2004р., при тому, що власником квартири на час накладання арешту була [PERSON] , яка не була боржником у виконавчому провадженні. Позивач [PERSON] зняти арешт в позасудовому порядку не має можливості, бо матеріали виконавчого провадження, під час якого був накладений арешт, були знищені у зв`язку зі закінченням терміну зберігання. Згідно п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05 липня 1999 р. N 470/7, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження, дати повернення виконавчого документа стягувачеві, дати повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Виконавчі провадження після закінчення терміну їх зберігання підлягають знищенню. Наказ скасовано на підставі Наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року. Згідно Наказу № 1829/5 від 07.06.2017 року про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями становить три роки. Таким чином, матеріали справи виконавчого провадження відносно [PERSON] були передані до архіву на зберігання, а в подальшому знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Отже виконавче провадження є завершеним та закінченим. Із викладеного вбачається, що провадження закрите, передане до архіву та знищене. Разом з тим, арешт з майна не знятий та вчинення в рамках цього провадження будь-яких дій, в тому числі і скасування арешту неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» 606-ХІУ (в редакції, діючої на момент закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~

Outcome: approved