Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

12.12.2023 року адвокат Осипова Є.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 43262 від 24.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 46149 грн.; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] безпідставно стягнуті кошти в сумі 917,74 горн., стягнуті за виконавчим написом №43262, та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 858,88 грн. та витрати на отримання професійної правничої допомоги. В обґрунтування позову зазначено, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Бучанського (до перейменування Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 43262 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості на загальну суму 46149 грн. за Кредитним договором № 750677671 від 16.06.2020 року. 08.12.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. було відкрите виконавче провадження № 67809183. Постановою від 08.12.2023 року накладено арешт на рахунки у банках. Вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями встановлених вимог законодавства, а саме: приватний нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, в документах відсутня засвідчена стягувачем виписка з розрахунку позивача із зазначенням суми заборгованості, кредитний договір не був нотаріально посвідчений, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також зазначила, що за постановою приватного виконавця №67809183 від 29.08.2023 року з позивача на користь відповідача, стягнуто суму боргу станом на 12.12.2023 рік в розмірі 917,74 грн., яку він просить суд стягнути з відповідача на його користь. 21.12.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 21.12.2023 року представником позивача надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що з рахунку позивача в АТ «Ощадбанк» було стягнуто за оспорюваним виконавчим написом - 25943,56 грн., а саме: 08.12.2023 р.- 4934, 25 грн., 13.12.2023 р. 21009,31 грн., які просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача, як безпідставно стягнуті. 24.01.2024 року до суду надійшли заперечення від представника ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», відповідно до яких, представник відповідача заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., посилаючись на те, що сума витрат на професійну правничу допомогу є суттєво завищеною та неспівмірною фактично наданим послугам, та в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують понесені позивачем витрати, а саме: договір про надання правничої допомоги, опис виконаних робіт, підтвердження сплати послуг адвоката (квитанція, платіжне доручення). Треті особи у встановлений п`ятнадцятиденний строк пояснення щодо позову не подали. У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи та не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського (Бучанського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 43262 про звернення стягнення на грошові кошти у сумі 46149 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за кредитним договором № 750677671 від 16.06.2020 року, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». З якого вбачається, що строк платежу за Кредитним договором №750677671 від 16.06.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.04.2021 року по 12.05.2021 рік. Сума заборгованості становить 44949 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 19760 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 25189 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 1200 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 46149 грн. (а.с.32). До оспорюваного виконавчого напису додано копію договору №750677671 від 16.06.2020 року, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надали [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 грн., а позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. 08.12.2021 року приватним виконавцем Макаренко А.С. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження за наведеним виконавчим написом нотаріуса (а.с.10). 29.08.2023 року приватним виконавцем Макаренко А.С. ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою з боржника стягнуто 20% заробітної плати на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», виплата загальної суми боргу 51939,12 грн., з яких 46149 грн. борг на користь стягувача, 4614,90 грн. основна винагорода на користь приватного виконавця, 175,22 грн. витрати виконавчого провадження (а.с.12). 08.12.2023 року постановою приватного виконавця Макаренко А.С. накладено арешт на все майно та кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 50796,12 грн.( а.с.15). Відповідно до ст. ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону України\~від 2\~вересня 1993\~року №\~3425-XII\~«Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правовій позиції Верховного Суду України викладеної у Постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, який враховується судом відповідно до ч. 1 ст. 360-7ЦПК України. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи, що відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не надали суду належні та допустимі докази існування безспірної заборгованості боржника [PERSON] перед ним, як стягувачем, а саме: розрахунку заборгованості за зазначеним кредитним договором із зазначенням періоду виникнення такої заборгованості, не надано вимогу стягувача до боржника із зазначенням розміру заборгованості та періоду її виникнення, тобто, суду не надано належних та допустимих доказів, що приватному нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису було надано документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, тому за наявністю спору між сторонами про існування та розмір заборгованості зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, про який позивач заявляє у своїй позовній заяві, суд визнає, що спірний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Бучанського (Київо Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим визнає його таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих грошових коштів, суд зазначає наступне. У межах виконавчого провадження №67809183 від 08.12.2021 року з [PERSON] стягнуто 917,74 грн. та 25943,56 грн., що разом складає 26861,30 (а.с.8, 9, 36). Відповідно до\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин\~ст.1212 ЦК України\~викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п. 3 ч. 3\~ст. 1212 ЦК України\~положення\~глави 83 цього Кодексу\~застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Враховуючи, що судом під час розгляду справи, на підставі наданих суду доказів, встановлено, що підставою отримання ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в межах виконавчого провадження №67809183 від 08.12.2021 року суми у розмірі 26861,30 грн. було стягнення з позивача у примусовому порядку заборгованості, на підставі оспорюваного виконавчого напису, який рішенням суду визнається таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. З таких обставин, позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3\~ст. 133 ЦПК\~належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом\~ст. 137 ЦПК\~несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із\~ст. 141 ЦПК\~розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Як вбачається з наданих позивачем доказів, до матеріалів справи не надано доказів того, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Осиповою Є.М. було укладено договір про надання правничої допомоги, де визначено, що адвокатський гонорар складає 7000 грн. Також не додано підтверджуючих документів, акту виконаних робіт з деталізацією обсягу виконаних робіт адвокатом та їх вартості, а також квитанцією про оплату послуг адвоката в сумі 7000 грн. за договором. Отже, з огляду на викладене, суд дійшов переконання, що в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 7000 грн. на професійну правничу допомогу слід відмовити за недоведеністю. На підставі ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 858,88 грн. за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial