Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Управління поліції охорони в м. Києві звернулось в Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що [PERSON] було надано для проживання кімнату [ADDRESS] . Пунктом 1 розділу ХІ Положення про гуртожитки передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за користування житловою площею належним чином не виконав. У результаті цього у відповідача виник борг по оплаті, який станом на вересень 2022 року складає 2064 гривні 43 копійки. Зазначений борг виник за період з листопада 2020 року по січень 2021 року. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2064 гривні 43 копійки та судовий збір у справі. Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 жовтня 2022 року справу направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: [ADDRESS] призначений для проживання працівників Управління поліції охорони в м. Києві. У матеріалах справи міститься Положення про гуртожиток Управління поліції охорони в м. Києві, затверджене 20 квітня 2018 року. Пунктом 3.4. розділу ІІІ Положення про гуртожиток передбачено, що працівники та члени їх сімей, які проживають у гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. З позову вбачається, що [PERSON] було надано для проживання кімнату [ADDRESS] . Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за користування житловою площею належним чином не виконав. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що за період з листопада 2020 року по січень 2021 року становить 2064 гривні 43 копійки. Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Відповідно до ст. 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п. 2.4. Положення про гуртожиток на підставі рішення ЖПК оформлюється ордер на поселення до гуртожитку за формою, що додається до цього Положення (додаток 1). Пунктом 2.5. цього Положення визначено, що з працівниками, які поселяються до гуртожитку укладається договір за формою, що додається до цього Положення (додаток 2). Позивачем на підтвердження своїх вимог надане суду Положення про гуртожиток Управління поліції охорони в м. Києві, затверджене 20 квітня 2018 року, Додаток 1 до Положення (зразок ордеру) та Додаток 2 до Положення (зразок договору про користування жилою площею та споживання комунальних послуг в гуртожитку). Разом з тим, позивачем у порушення ст. 129 ЖК України та Положення про гуртожиток не надано суду ордер, виписаний на відповідача, який є підставою для вселення на надану останньому жилу площу в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у матеріалах справи відсутній договір про користування жилою площею та споживання комунальних послуг в гуртожитку, укладений з [PERSON] . Надані суду документи є типовими зразками, не містять будь-яких даних ні сторони позивача, ні сторони відповідача. Суд вважає, що такий бланк документа не підтверджує факт поселення (користування) відповідача у кімнату в гуртожитку. Вбачається, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження надання відповідачу для проживання кімнати [ADDRESS] . Доводи сторони позивача ґрунтуються лише на поясненнях та викладеному в тексті позовної заяви. Наданий стороною позивача розрахунок боргу не є належним доказом факту користування відповідачем кімнатою у гуртожитку та наявності у останнього боргу за проживання, оскільки також не підтверджує факт надання (користування) відповідачу кімнати в гуртожитку. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed