Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

26 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Дочірнього підприємства «СК-СЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача зазначив, що Дочірнє підприємство «СК-СЕРВІС» зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 11.07.2008р. Згідно зі Статутом ДП «СК-СЕРВІС», основними видами його діяльності є надання комунальних послуг, надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, надання послуг з управління будинками (балансоутримання) тощо. За Актом приймання-передачі від 27.10.2008 р., ДП «СК-СЕРВІС» прийняло на баланс 18-ти поверховий 3-х секційний жилий будинок з вбудованими приміщеннями об`єктів обслуговування, офісним і розважальними центрами, підземною автостоянкою за адресою: [ADDRESS] , та здійснює його утримання і надання комунальних послуг. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі продажу квартири від 22.12.2011 року. Квартира в цілому складається з приміщень, загальною площею 163, 9 кв. м. 01.01.2012 року між ДП «СК-СЕРВІС» та відповідачем укладено Договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території та Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. На підставі Дозволу Головного управління держпраці в Одеській області № 426.17.51 від 11.09.2017 року та Ліцензії № 289/А-2017 від 14.04.2017 року ДП «СК СЕРВІС» здійснює експлуатацію газовикористовуючого обладнання, займається виробництвом та постачанням теплової енергії та застосовує двоставковий тариф на послуги теплопостачання 18-ти поверхового 3-х секційного жилого будинку з вбудованими приміщеннями об`єктів обслуговування, офісними і розважальними центрами, підземною автостоянкою, що розташований за адресою : [ADDRESS] . Сума заборгованості відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення, утримання будинку та прибудинкової території та постачання холодної води в період з 01.06.2022 року по 31.12.2022 року складає 25 452, 34 грн. Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. В судове засідання 08 лютого 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Представник Позивача просив розглянути справу за відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату судового засідання був сповіщений належним чином, в судове засідання не з`явився, заяву про відкладення розгляду справи не надав. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до наступного. Судом встановлено, що дочірнє підприємство «СК-СЕРВІС» зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 11.07.2008р., про що було видано Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи,бланк серія А01 №505822. Згідно Статуту ДП «СК - СЕРВІС», затвердженого загальними зборами засновників 20.06.2008 року, основними видами його діяльності є надання комунальних послуг, надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, надання послуг з управління будинками (балансоутримування), тощо. На підставі акту приймання-передачі від 27.10.2008 року, ДП «СК - СЕРВІС» прийняло на баланс вісімнадцятиповерховий трьохсекційний житловий будинок з вбудованим приміщенням об`єктів обслуговування, офісним і розважальним центром, підземною автостоянкою за адресою : [ADDRESS] , здійснює його утримання та надання комунальних послуг. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі продажу квартири від 22.12.2011 року. Квартира в цілому складається з приміщень, загальною площею 163, 9 кв. м. 01.01.2012 року між ДП «СК-СЕРВІС» та Відповідачем укладено Договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території та Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно розділу 8 вищезазначених договорів, Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами та діє безстроково. Договір може бути розірваний достроково у разі: переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи, за письмовою згодою сторін, за рішенням суду. Відповідно до Дозволу Головного управління держпраці в Одеській області № 426.17.51 від 11.09.2017 року та Ліцензії № 289/А-2017 від 14.04.2017 року ДП «СК СЕРВІС» здійснює експлуатацію газовикористовуючого обладнання, займається виробництвом та постачанням теплової енергії та застосовує двоставковий тариф на послуги теплопостачання 18-ти поверхового 3-х секційного жилого будинку з вбудованими приміщеннями об`єктів обслуговування, офісними і розважальними центрами, підземною автостоянкою, що розташований за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку ДП «СК-СЕРВІС» сума заборгованості Відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення, утримання будинку та прибудинкової території та постачання холодної води в період з 01.06.2022 року по 31.12.2022 року складає 25 452, 34 грн. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільногомайна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг - п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Згідно із п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.ч.1,2\~ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Статтею 151 Житлового кодексу Української РСР, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Частиною 1\~\~ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до\~Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є споживачем комунальних послуг. Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а\~статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається ст. 526 ЦК України. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Так, постановами Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі № 235/499/17 визначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову Згідно ч.ч.1-3\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги, з огляду на те, що відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання йому житлово-комунальних послуг, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Таким чином, в період з 01.06.2022 року по 31.12.2022 року у відповідача сформувалась заборгованість за фактично надані житлово комунальні послуги у сумі 25 452, 34 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу ч. 1 п. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави п. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами п. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України. З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2021 року за між ДП «СК - СЕРВІС» та адвокатом Савицькою О.М. укладено договір про надання правової допомоги № 03/09/21. З метою стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, адвокатом було здійснено підготовку позову, документів до нього. Так позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу на суму 5 000 грн., що підтверджується Додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги та Актом приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 03/09/21 від 03.09.2021 року. Згідно ч.6\~ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, відповідач про свою незгоду із розміром витрат на правову допомогу не заявляв. В свою чергу, витрати на професійну правничу допомогу та їх розмір документально підтверджені, тому суд вважає, що вказані витрати підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved