Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування своєї заяви посилався на те, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Брянка , Луганська область, Україна, місце смерті м.Брянка, Луганська область, Україна, померла [INFO] . Причина смерті - дрібновузловий цироз печінки зі склерозом. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті, виданими на тимчасово окупованій території. Отримання свідоцтва про смерть у ВДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Піставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин. Представник заявника та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про день , час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] . Відділом запису актів громадянського стану Брянського міського управління юстиції МЮ ЛНР видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2,3 ст. 9 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, надані заявником документи відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Відповідно до довідки про причини смерті [PERSON] , 1957 р.н. померла [INFO] . Представником заявника долучено до матеріалів справи паспорт померлої [PERSON] , [INFO] виданий 29.08.1988 року. Паспорт громадянина України є одним з документів, що посвідчує особу та підтверджує громадянство. Згідно п. 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ від 26.06.1992 року № 2503-XII, до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25 і 45 років вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Заявник надає паспорт громадянина України померлої Серії [NUMBER] , дата видачі 29.09.1988р., тобто [PERSON] мала вклеїти нову фотокартку у 2002 році, що нею зроблено не було, а тому її паспорт є недійсним на території України. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки факт смерті, який відбувся на окупованій території встановлюється тільки для громадян України. А заявником надано документ (паспорт) померлої особи, що є недійсним на території України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed