Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області\~ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла позивача тітка [PERSON] , яка була одинокою людиною, своєї сім`ї не створила і починаючи з 2020 року позивач здійснював догляд та утримання [PERSON] , а після смерті провів її поховання. У вересні 2023 року серед документів покійної [PERSON] , які знаходилися у її житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] , позивач виявив заповіт посвідчений 16.07.2021 року, згідно якого спадкодавець заповіла все своє майно позивачу. Позивач звернувся до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових справ, проте отримав відмову у зв`язку з тим, що пропустив шестимісячний строк, передбачений цивільним законодавством для подання заяви про прийняття спадщини. Вказана обставина, позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав і просити суд встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач через необізнаність про існування заповіту пропустив строк для прийняття спадщини, а тому зазначає, що таке є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача\~ у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за\~ його відсутності, позовні вимоги не заперечує. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1272 ЦК України суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні судом встановлено, що [INFO] померла позивача тітка [PERSON] (а.с.10). Згідно обставин зазначених у позовній заяві, починаючи з 2020 року позивач здійснював догляд та утримання [PERSON] , а після смерті провів її поховання. У вересні 2023 року серед документів покійної [PERSON] , які знаходилися у її житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] , позивач виявив заповіт посвідчений 16.07.2021 року, згідно якого спадкодавець заповіла все своє майно на його користь. 29.11.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вашкеба О.І. для оформлення своїх спадкових справ, проте отримав відмову у зв`язку з тим, що пропустив шестимісячний строк, передбачений цивільним законодавством для подання заяви про прийняття спадщини\~ (а.с.14, 31). Таким чином, позивач через необізнаність про існування заповіту [PERSON] від 16.07.2021 року пропустив строк для прийняття спадщини. Разом з тим, копією спадкової справи №59/2023 підтверджується, що [PERSON] є\~ спадкоємцем за заповітом та єдиною осособою, яка претендує на спадкове майно спадкодавця [PERSON] (а.с.28-47). Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року в цивільній справі № 484/3221/17, від 26 липня 2021 року в цивільній справі № 405/7058/19 вказав, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі (ч. 2 ст. 63 Закону України «Про нотаріат»). Згідно з підпунктом 2.2. пункту 2, підпунктом 3.2. пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Опублікування нотаріусом оголошення у пресі про відкриття спадщини без зазначення особи спадкоємця за заповітом (особливо коли такий спадкоємець не обізнаний про існування заповіту) не може вважатись належним повідомленням або викликом спадкоємця до нотаріуса так, як жодним чином не дає можливості спадкоємцю, який не знає про заповіт, зрозуміти про виникнення у нього права на спадщину та можливість його реалізувати. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26 липня 2021 року в цивільній справі № 405/7058/19. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, додані до справи письмові докази узгоджуються з змістом викладених письмових пояснень позивача в позовній заяві, а за таких обставин суд визнає поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини за [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved