Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 11 жовтня 2023 року року [PERSON] подала до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилалась на те, що вона є спадкоємицею за законом після смерті її матері [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] набула права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач зазначає, що [PERSON] померла на окупованій території, а тому позивачка зверталася до суду з метою встановлення факту її смерті. Крім того, оригінали документів на нерухоме майно залишились також в окупованому м. Маріуполі, позивач вживала заходів з ціллю отримати їх, але їй це не вдалося. Позивачка вважала, що згідно рішення уряду строк подання заяви про прийняття спадщини було збільшено до десяти місяців, але нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 липня 2023 року у зв`язку із пропуском строку. Враховуючи наведене, позивач була вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11 жовтня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді від 11 грудгя 2023 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та призначено дану справу до розгляду по суті. Позивач надала до суду заяву, у якому просила задовольнити позов у повному обсязі, розглядати справу без її участі. Представник відповідача надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 вересня 1962 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 січня 2023 року. Маючи намір прийняти спадщину, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Васікової Л.Є., проте постановою від 20 липня 2023 року № 100/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру, позивачу було відмовлено, у зв`язку із пропуском строку. Позивач зазначає, що вона пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки [PERSON] померла на окупованій території, а тому позивачка зверталася до суду з метою встановлення факту її смерті, про що отримала рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 січня 2023 року, справа № 644/135/23. Крім того, оригінали документів на нерухоме майно залишились також в окупованому м. Маріуполі, позивач вживала заходів з ціллю отримати їх, але їй це не вдалося. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Положенням ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Частиною 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2023 року №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 24 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 року внесено зміни до частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач, звертаючись до суду із позовом, серед поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує на те, що спадкодавець жила і померла на окупованій території в місті Маріуполі, з огляду на зазначене позивач була змушена встановлювати факт смерті. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Отже, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, можуть бути визнані судом поважними, оскільки, самі по собі ці обставини свідчать про поважність причин пропуску зазначеного строку, та позивачем надано допустимі та належні докази на підтвердження поважності пропуску для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обставини, які викладені позивачем, зокрема початок збройної агресії російської федерації щодо України, той факт, що спадкодавець жила і померла на окупованій території в місті Маріуполі, а позивач була змушена встановлювати факт смерті, обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відтак, причини пропуску встановленого законом строку суд вважає поважними, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визначити їй додатковий строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved