Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача грошові кошти, набуті без достатньої правової підстави у розмірі 192800 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 травня 2023 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Імперія звуку Сьоме небо» (виконавець) укладено Договір про надання послуг звукозапису № 15/05/23, згідно умов якого сторони домовились про те, що виконавець надає замовнику послуги звукозапису (озвучування) книги Олександра Палієнка «Життя з задоволенням». Вартість послуг складає 385600 грн. Умовами Договору регламентовано, що: оплата послуг здійснюється у національній валюті - гривні шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця; оплата здійснюється частинами; надання послуг відбувається в два етапи; в день підписання специфікації до Договору, замовник оплачує першу частину вартості послуг виконавця; сторонами погоджено, що специфікація до Договору є його невід`ємною частиною та сторони протягом трьох календарних днів погоджують та підписують специфікацію; передача тексту книги може здійснюватися шляхом його направлення на електронну адресу виконавця, зазначену у реквізитах Договору або шляхом надання доступу виконавцю до файлового або хмарного накопичувача; виконавець зобов`язується надати послуги з озвучування та запису тексту книги протягом 30 календарних днів з дня його отримання на електронну пошту або з дня отримання доступу до тексту книги на файловому або хмарному накопичувачу. В день підписання Договору сторонами було підписано специфікацію, якою визначено, що режисером звукозапису буде [PERSON] , який є керівником ТОВ «Імперія звуку Сьоме небо», а актором звукозапису визначено Любимова Дениса. Та в цей же день, для зручності проведення оплати, менеджер позивача - [PERSON] попросила відповідача направити у повідомленні окремо реквізити для оплати послуг згідно Договору. Однак відповідачем було надано, в супереч вимогам умов Договору, не рахунок IBAN, а номер особистої банківської картки. Після здійснення оплати, зрозумівши, що оплата була проведена помилково, позивач звернувся через представника до відповідача з проханням повернути йому сплачені грошові кошти та провести оплату згідно умов Договору на рахунок ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо», однак відповідач повертати грошові кошти відмовився. Таким чином, позивач вважає, що грошові кошти в сумі 192800 грн., які були перераховані [PERSON] на його особисту картку є такими, що отримані ним безпідставно. Посилаючись на ст. 1212 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно отримані останнім грошові кошти. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 вересня 2023 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив. 05 грудня 2023 року представником відповідача, у відповідності до ст. 178 ЦПК України, подано суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено про невизнання позовних вимог з огляду на наступне. Так, [PERSON] є директором ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо». 15 травня 2023 року між сторонами укладено Договір про надання послуг звукозапису № 15/05/2023, а також специфікація до даного Договору. Спілкування щодо оплати послуг за Договором між відповідачем як представником ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо» велось із [PERSON] , що підтверджено самим позивачем, та вказано, що [PERSON] є менеджером позивача. Між відповідачем та менеджером позивача у переписці було узгоджено, що оплата за послуги звукозапису буде здійснена на картковий рахунок відповідача, який було надано останнім. При цьому, звертає увагу, що платіж було здійснено не бухгалтером як зазначає позивач, а самим [PERSON] . Таким чином, вважає, що відповідачем не було приховано факт того, що надіслано було саме реквізити банківської картки фізичної особи, а не IBAN. Більш того, у позивача було достатньо часу для того, аби перевірити відповідні реквізити, адже стороною відповідача було вказано отримувачем [PERSON] , а між отриманням відповідних реквізитів стороною позивача та проведенням платежу останнім сплинуло 2 години, що саме по собі виключає факт помилковості проведення оплати, на яку вказує позивач. Крім того, приймаючи зауваження позивача щодо незгоди сплати грошових коштів на картковий рахунок відповідача, на виконання п. 6.2 Договору, відповідачем було запропоновано позивачу порядок досудового вирішення спору, згідно якого позивачу було запропоновано внести визначену Договором суму на рахунок юридичної особи, а відповідачу повернути відповідні кошти протягом семи днів, оскільки кошти, що були внесені позивачем одразу були використані для оплати послуг актора звукозапису. Це обумовлено тим, що між сторонами уже тривалий час велись переговори щодо укладення Договору та його якнайшвидшого виконання. Тому, відповідач вважає, що ним вжито всіх заходів щодо досудового порядку врегулювання спору, в той час як позивачем ставиться лише одна умова - негайне повернення грошових коштів. У подальшому менеджер позивача припинила відповідати на телефонні дзвінки та у месенджері. Натомість, ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо» на виконання умов Договору було розпочато процес виконання тих завдань, що обумовлені Договором про надання послуг, та надіслано представнику позивача, в обсязі, виконаному на виконання умов Договору. Будь-яких повідомлень від сторони позивача щодо дострокового розірвання Договору відповідач не отримував. На підставі викладеного, вважає, що зобов`язання за Договором було виконано належним чином, про його виконання було повідомлено сторону замовника, однак останній шляхом бездіяльності ухиляється від роботи щодо Договору. Таким чином, зважаючи на існування між сторонами договірних відносин, на підставі яких позивачем було здійснено переведення грошових коштів відповідачу, при цьому, позивач, розуміючи факт того, що картка належить фізичній особі і перерахування цих коштів саме з метою виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та з іншою метою, виключає у даному випадку виникнення кондикційного зобов`язання відповідача та стягнення спірних коштів на підставі ст. 1212 ЦК України. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в обґрунтування позовних вимог надав пояснення аналогічно викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, в обґрунтування заперечень проти позовну надали пояснення аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо» є юридичною особою, яка займається різноманітними видами економічної діяльності, зокрема: виданням звукозаписів. Директором Товариства є [PERSON] , що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Так, 15 травня 2023 року між [PERSON] (замовник) та ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо» в особі генерального директора Андріянова В.О. (виконавець) укладено Договір про надання послуг звукозапису № 15/05/23. Предметом вказаного Договору визначено, що виконавець надає замовнику послуги звукозапису (озвучування) книги Олександра Палієнка «Життя з задоволенням» (п. 1.1 Договору). Загальна вартість послуг за Договором складає 385600 грн. (п. 2.1 Договору). Оплата послуг за Договором здійснюється у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця, зазначений у реквізитах Договору та здійснюється у наступному порядку: - 50 % від загальної вартості послуг у розмірі 192800 грн. сплачуються замовником у строк, передбачений п. 3.3 Договору; - 50 % від загальної вартості послуг у розмірі 192800 грн. сплачуються замовником у строк, передбачений п. 3.12 Договору (п. п. 2.2, 2.3, 2.3.1, 2.3.2 Договору). Сторони погодили, що надання послуг за цим Договором буде здійснюватися у два етапи (п. 3.1. Договору). Протягом трьох календарних днів з дня підписання Договору, сторони зобов`язуються погодити та підписати Специфікацію, яка є його невід`ємною частиною (п. 3.2 Договору). Так, 15 травня 2023 року між [PERSON] (замовник) та ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо» в особі генерального директора Андріянова В.О. (виконавець) укладено Специфікацію, якою було обумовлено, що актором звукозапису є [PERSON] , режисером - [PERSON] . Сторони дійшли згоди щодо наведених у Специфікації даних. В день підписання Специфікації замовник оплачує першу частину вартості послуг виконавця, яка передбачена у п. 2.3.1 Договору та надає виконавцю частину книги для здійснення її озвучування та звукозапису. Передача тексту книги може здійснюватися шляхом його направлення на електронну адресу виконавця, зазначену у реквізитах Договору або шляхом надання доступу виконавця до файлового або хмарного накопичувача. Замовник зобов`язується передати виконавцю/надати доступ виконавцю до остаточного та затвердженого тексту книги. Після отримання тексту книги або доступу до нього виконавець приступає до озвучування та звукозапису тексту книги. Виконавець зобов`язується надати послуги з озвучування та запису тексту книги протягом 30 календарних днів з дня його отримання на електронну пошту або з дня отримання доступу до тексту книги на файловому або хмарному накопичувачу (п. 3.3 - 3.3.3 Договору). Сторони погодили, що можуть листуватись шляхом використання електронної пошти, месенджерів типу Telegram, WhatsApp, Signal або інш. Листування між сторонами переліченими способами має юридичну силу та прирівнюється до листування засобами поштового зв`язку (п. 3.4 Договору). Озвучування та звукозапис тексту книги здійснюється у форматі mp3 та після спливу строку, зазначеного у п. 3.3.3 Договору, виконавець надсилає або надає доступ замовнику до файлового або хмарного накопичувача (п. 3.5 Договору). У разі погодження сторонами запису частини тексту книги, сторонами підписують Акт приймання - передачі запису та протягом трьох календарних днів погоджують Специфікацію на наступний етап запису (п. 3.8 Договору). Після узгодження запису другої частини тексту книги сторони підписують Акт приймання - передачі запису. В день підписання Акту приймання - передачі запису замовник здійснює другу оплату, визначену у п. 2.3.2 Договору (п. 3.12 Договору). Так, з копії квитанції № С4Т8-9НРК-99КЕ-Р162 від 15 травня 2023 року (а.с. 21) вбачається, що [PERSON] сплачено на рахунок одержувача [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти в сумі 192800 грн. Сторонами не заперечувалось, що вказана сума була перерахована відповідачу на виконання вимог п. 2.3.1. Договору про надання послуг звукозапису № 15/05/23 від 15 травня 2023 року. Натомість, в обґрунтування позовних вимог позивачем зазначається, що стороною відповідача в порушення обумовлених умов Договору було надано рахунок банківської картки відповідача, а не рахунок IBAN. Суд критично відноситься до даних доводів сторони відповідача з огляду на наступне. По перше, як вбачається з п. 2.2 Договору про надання послуг звукозапису № 15/05/23 від 15 травня 2023 року вбачається, що сторонами обумовлена оплата послуг за Договором у національній валюті України - гривні шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця, зазначений у реквізитах Договору. Згідно п. 10.6 Договір складений у двох автентичних примірниках українською мовою, по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу. Договір підписано сторонами. В резолютивній частині Договору вбачається, що сторонами обумовлено реквізити сторін, зокрема: ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо», код ЄДРПОУ 40236350, місцезнаходження: м. Київ, вул. Воскресенська, буд. 12-А, офіс 166, IBAN: [NUMBER] Печерська філія АТ КБ «Приватбанк». Тобто, суд дійшов висновку, що позивач під час підписання Договору був обізнаний про рахунок виконавця, зокрема рахунок IBAN. Натомість, перерахував грошові кошти на картковий рахунок саме відповідача, а не підприємства, уточнивши його реквізити в переписці через месенджер з відповідачем, після підписання Договору. Таким чином, не зрозуміло що завадило позивачу перерахувати грошові кошти за Договором на реквізити, визначені умовами Договору як про те домовились сторони Договору, та необхідність їх уточнення стороною позивача після підписання Договору. А тому, суд критично сприймає доводи сторони позивача щодо помилковості перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, який є директором ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо», оскільки про це сторони домовились у переписці, що відповідає положенням п. 3.4. Договору, яким передбачено, що «сторони погодили, що можуть листуватись шляхом використання електронної пошти, месенджерів типу Telegram, WhatsApp, Signal або інш. Листування між сторонами переліченими способами має юридичну силу та прирівнюється до листування засобами поштового зв`язку». Крім того, Договір про надання послуг було укладено між позивачем та ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо» в особі генерального директора Андріянова В.О., тобто відповідач є уповноваженою особою Товариства. Що стосується доводів сторони позивача щодо дострокового розірвання Договору у зв`язку з його односторонньою відмовою, суд зазначає наступне. Так, позивач в обґрунтування доводів щодо дострокового розірвання Договору посилається на те, що ним було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку АТ «УкрПошта» відповідне повідомлення. Доказів отримання відповідачем вказаного листа суду не надано. Натомість, з дослідженого в судовому засіданні Договору про надання послуг звукозапису № 15/05/23 судом встановлено, що умовами Договору одностороння відмова від зобов`язань сторонами не погоджена. Так, відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, зокрема шляхом односторонньої відмови від договору, у порядку та на підставах, встановлених ЦК України, іншим законом або угодою сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно правової позиції, викладеної у постанові ВП ВС від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною Істотним вважається таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, доказів визнання укладеного між сторонами Договору недійсним або його розірвання матеріали справи не містять, а стороною відповідача зазначається щодо часткового виконання умов Договору та заперечення проти його розірвання, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про наявність договірних відносин між позивачем та ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо». Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався, зокрема на статтю 1212 ЦК України та вказував на те, що відповідачем було безпідставно набуті грошові кошти згідно умов Договору про надання послуг звукозапису, які останній відмовляється повернути у добровільному порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604- 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. В той же час зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунено за допомогою інших, спеціальних способів захисту, зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, а, отже, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України. Таким чином, наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, виключає можливість задоволення позову в порядку статті 1212 ЦК України. В такому випадку права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права. Згідно правового висновку, викладеного у постанові ВП ВС від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України (п. 27-30 Постанови). Судом встановлено, що відповідач набув грошові кошти за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, а саме на виконання робіт зі звукозапису книги за Договором про надання послуг звукозапису, укладеного між позивачем та ТОВ «Імперія звуку «Сьоме небо», в особі генерального директора Андріянова В.О. Між сторонами виникли договірні відносини, договір розірвано не було, позивач чи відповідач в односторонньому порядку не відмовлялись від договору, та доказів визнання недійсності договору у судовому порядку надано не було. Тому, оскілки між сторонами у справі існують договірні відносини, а грошові кошти, які позивач просить стягнути, набуті відповідачем за наявності правової підстави, тобто отримані як оплата послуг зі звукозапису книги на підставі Договору про надання послуг, їх не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17, від 25 червня 2018 року по справі № 314/3995/15, від 11 липня 2018 року у справі № 752/18477/15-ц. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення перерахованих позивачем грошових коштів відповідачу на виконання договірних зобов`язань на підставі ст. 1212 ЦК України, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed