Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

23 лютого 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якому вона просить: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Peugeot», модель «307 SW», 2004 року випуску, реєстраційний номер « [NUMBER] »; стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію вартості частки автомобіля марки «Peugeot», модель «307 SW», 2004 року випуску, реєстраційний номер « [NUMBER] », в сумі 56\~610грн; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.07.2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 25.12.2023 року виділено позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в окреме провадження. В обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , зазначає, що від шлюбу між сторонами [INFO] народилася дитина [PERSON] . Шлюб між сторонами не розірвано але з серпня 2021 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Син проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання сина. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Приписи статті 180 Сімейного кодексу України вказують на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~Зі змісту зазначених норм слідує, що для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини суду необхідно встановити з ким із батьків проживає дитина та відповідно визначити на користь кого із батьків слід стягнути аліменти на утримання дитини. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи слідує, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , батьками якої вони є, про що свідчить копія свідоцтва про народження зареєстроване Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. \~ \~ \~ \~Як зазначено з матеріалів справи, сторони проживають окремо, неповнолітній [PERSON] залишився проживати разом з матір`ю, що в свою чергу не заперечує відповідач. За такого аліменти на утримання неповнолітньої дитини слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Стосовно розміру аліментів, які слід стягнути на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами частини п`ятої статті 183 ЦПК України розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд бере до уваги, що відповідач заперечує щодо визначення розміру аліментів як 1/3 частини від заробітку та враховує відсутність розрахунку позивача аліментів у такому розмір. Відповідач перебуває у працездатному віці, тому суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову до суду, а саме з 23 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. За такого суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову до суду, а саме з 23 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~073 грн 60 коп.

Outcome: partial