Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 11.01.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Грицівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер його дід по материнській лінії [PERSON] , з яким він проживав на час смерті. За життя дід склав заповіт, яким заповів йому усе своє майно. Він вступив в управління спадковим майном, оскільки був зареєстрований та продовжує проживати у будинку. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда, отримав відмову, у зв`язку з відсутністю документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на домоволодіння. Посилаючись на неможливість оформлення спадщини після смерті діда, яку він фактично прийняв, позивач просив визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке складається із житлового будинку (у технічному паспорті, позначений літерою «А-І»), загальною площею 56,3 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., з верандою (у технічному паспорті, позначена літерою «а»), хлівом (у технічному паспорті, позначений літерою «Б»). Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, у якій підтримав позов, не заперечив проти постановлення рішення у підготовчому засіданні. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 12.01.2024 Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив її до підготовчого засідання на 12.02.2024. Витребував копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . Позиція сторони відповідача. Представник відповідача Грицівської селищної ради подав заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника селищної ради. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , за життя 01.12.1995 склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . Позивач [PERSON] на день смерті діда був зареєстрований та проживав разом з дідом [PERSON] по [ADDRESS] , вступив в управління спадковим майном та у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В Другій шепетівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №119/1996 після смерті [PERSON] . 05.12.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно. Донька спадкодавця, що є матір`ю позивача - [PERSON] , [INFO] , подала до нотаріальної контори заяву, яка посвідчена 18.10.2023 секретарем виконавчого комітету Грицівської селищної ради про те, що не є спадкоємцем на обов`язкову частку, згідно ст.535 ЦК УРСР після смерті батька [PERSON] та не претендує на його спадщину. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке складається із житлового будинку (у технічному паспорті, позначений літерою «А-І»), загальною площею 56,3 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., з верандою (у технічному паспорті, позначена літерою «а»), хлівом (у технічному паспорті, позначений літерою «Б»). Вартість житлового будинку з надвірними будівлями складає 89657 грн. Право власності на вказане домоволодіння не зареєстроване, відсутні будь-які документи, що посвідчують відповідне право. Видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями неможливо, оскільки відсутній документ, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавця, копією спадкової справи, довідками селищної ради, свідоцтвом про народження позивача, заявою [PERSON] , заповітом, копією технічного паспорта. Норми права, які застосував суд Відповідно до ч.1, 3 ст.5 ЦК України, який набрав чинності 1 січня 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до абз. 2, 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оцінка суду Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що будинок побудований спадкодавцем, який помер [INFO] , до 05 серпня 1992 року , відповідає будівельним, пожежним, санітарним та технічним нормам, його розташування не порушує правил добросусідства, що підтверджується даними технічної інвентаризації. Фактично будівництво здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, до 05 серпня 1992 року, тобто до затвердження постановою Кабінету Міністрів України №449 Порядку прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення, не передбачалося процедури введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. Для реєстрації права власності будинку, збудованого до 05 серпня 1992 року достатньо висновку про технічний стан будинку, що складається Бюро технічної інвентаризації. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті дідуся, прийняв спадщину у встановленому законом порядку, його матір [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги не є спадкоємцем на обов`язкову частку згідно ст.535 ЦК УРСР, оскільки станом на день смерті батька [PERSON] була працездатною. Позивач позбавлений можливості оформити спадщину на будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документу на будинковолодіння на ім`я спадкодавця, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на вказане майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved