Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Кредитна спілка «Ощадність» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів в рахунок відшкодування шкоди, завданої під час виконання трудових обов`язків. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16.06.2022 року провадження по справі зупинено до вирішення цивільної справи за № 676/403/22 за позовом [PERSON] до КС «Ощадність» про визнання Договору про повну матеріальну відповідальність від 01.11.2018 року недійсним, що розглядається в Кам`янець-Подільському міськрайонному суді Хмельницької області, в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду 07.03.2023 року провадження у справі поновлено і призначено справу до слухання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15.08.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] , обґрунтовуючи позов, вказав, що наказом КС «Ощадність» № 126 від 30.11.2018 року [PERSON] з 01.12.2018 року переведена з посади кредитного інспектора ІІ категорії на посаду касира та в той же день була ознайомлена із Посадовою інструкцією касира КС «Ощадність», про що власноручно розписалась. Окрім того, 01.11.2018 року між КС «Ощадність» та [PERSON] укладено Договір про повну матеріальну відповідальність строком до 01.11.2028 року. 17.03.2021 року, згідно Наказу КС «Ощадність» №5 від 17.03.2021 року, проведено інвентаризацію наявних коштів центральної каси №1 КС «Ощадність» матеріально відповідальної особи [PERSON] . В результаті інвентаризації виявлено нестачу коштів у касі №1 в розмірі 565 174,90 грн. та складено відповідний Акт. Касир [PERSON] факт нестачі коштів визнала, однак, обґрунтовано пояснити відсутність у сейфі ввірених їй грошових коштів, не змогла. Наказом КС «Ощадність» №7 від 18.03.2021 року створено комісію для проведення внутрішнього службового розслідування за фактом нестачі грошових коштів в касі №1. За результатами розслідування 23.03.2021 року складено Акт, відповідно до якого приміщення КС «Ощадність» по Пр. Грушевського, 46 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області знаходиться під спостереженням системи сигналізації, системи відео спостереження (вхід і вихід з каси); в приміщенні каси встановлено грати; щоб дістатись до коштів необхідно відчинити сім замків; при перегляді камер відео спостереження за період з 31.12.2020 року по 17.03.2021 року відсутнє проникнення сторонніх осіб до каси спілки. З огляду на викладене, комісія дійшла висновку, що крадіжка грошових коштів здійснена працівниками спілки. 19.03.2021 року голова правління КС «Ощадність» Занюк А.О. звернувся до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Згодом, 19.04.2021 року, звернувся до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, в порядку ст.303 КПК України, що полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей, викладених у заяві про вчинення злочину від 19.03.2021 року. Наказом КС «Ощадність» №11 від 23.03.2021 року [PERSON] звільнено з посади касира на підставі п.2 ст.41 КЗпПУ, як матеріально відповідальну особу, у зв`язку із втратою довіри. Після звільнення, відповідачка не відшкодувала завдану позивачу матеріальну шкоду, тому представник просить стягнути з [PERSON] на користь КС «Ощадність» 565 174,90 грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої КС «Ощадність» під час виконання останньою трудових обов`язків та судові витрати. \~Представник позивача\~КС «Ощадність»\~Рудик В.М.\~в судовому\~засіданні позов\~підтримав та\~просив його\~задовольнити в повному об`ємі. \~Представник відповідачки\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~в судовому\~засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити, оскільки положеннями Договору про повну матеріальну відповідальність та вимогами Закону, матеріальна відповідальність наступає лише в разі наявності вини, однак представник позивача не надав жодного доказу на підтвердження вини її довірительки [PERSON] у нестачі ввірених їй коштів. Адже, як вбачається з Акту службового розслідування від 23.03.2021 року, не лише касири спілки мали доступ до приміщення спілки, знали коди до сигналізації та мали доступ до приміщення каси і місцезнаходження запасних ключів від сейфів, а інші особи. Тобто, із зазначеного випливає, що не лише не встановленість кола осіб, які мали доступ до каси та сейфу, а також вбачається порушення самим позивачем, роботодавцем пункту 2.2.1. Договору про повну матеріальну відповідальність від 01.11.2018 року, який не забезпечив умови, в яких би касир [PERSON] , в повній мірі могла б забезпечити повне збереження ввірених їй коштів, оскільки доступ до приміщення каси та безпосередньо до сейфу був у кожного з працівників спілки. Заслухав представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Наказом КС «Ощадність» №126 від 30.11.2018 року кредитного інспектора ІІ категорії, [PERSON] , з 01.12.2018 року переведено на посаду касира з посадовим окладом згідно штатного розпису. Відповідно до вимог ст.135-1 КЗпП України 01.11.2018 року між КС «Ощадність» та касиром [PERSON] укладено Договір про повну матеріальну відповідальність строком до 01.11.2028 року, який підписала особисто [PERSON] . Згідно із вимогами п.1.1 вказаного Договору, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання, наданих йому роботодавцем, коштів та матеріальних цінностей. 01.12.2018 року [PERSON] була ознайомлена із Посадовою інструкцією касира КС «Ощадність», про що власноручно розписалась. Відповідно до п.3.1. Посадової інструкції касира КС «Ощадність» касир, під час своєї службової діяльності, здійснює операції з приймання, обліку, видачі та збереження коштів через касу спілки, з обов`язковим дотриманням правил, що забезпечують їх схоронність. Відповідно до п.3.3. Посадової інструкції , веде на основі прибуткових і видаткових документів касову книгу. Відповідно до п.3.4. Посадової інструкції, звіряє фактичну наявність грошових коштів із книжковим залишком. Часткове виконання відповідачкою обов`язків касира підтверджується щоденними власноручними підписами [PERSON] у касовій книзі № 3 (каси №1) КС «Ощадність» з 01.03.2021 року по 17.03.2021 року. Відповідно до Наказу КС «Ощадність» № 5 від 17.03.2021 року призначено проведення інвентаризації наявних коштів, що зберігаються в центральній касі № 1 КС «Ощадність» по проспекту Грушевського, 46 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, матеріально відповідальної особи, касира [PERSON] . Відповідно до Акту № 1 про результати інвентаризації наявних коштів, що зберігаються в центральній касі № 1 КС «Ощадність», від 17.03.2021 року матеріально відповідальної особи касира [PERSON] , перераховано готівку в касі № 1 та виявлено нестачу коштів в розмірі 565 174,90 грн. З письмових пояснень касира [PERSON] 17.03.2021 року вбачається, що вона востаннє перераховувала кошти у верхній частині сейфу, орієнтовно рік чи півтора роки тому назад, перед відпусткою, оскільки їй для щоденної роботи вистачало коштів в нижній частині сейфу, тому, коли саме виникла нестача коштів пояснити не може, хоча для своєї безпеки вона повинна була перераховувати грошові кошти кожного дня. Наказом КС «Ощадність» про створення комісії для проведення внутрішнього службового розслідування № 7 від 18.03.2021 року на підставі Акту про результати інвентаризації наявних коштів, що зберігаються в центральній касі № 1 КС «Ощадність» від 17.03.2021 року та Акту про результати інвентаризації наявних коштів, що зберігаються в центральній касі № 2 КС «Ощадність» від 17.03.2021 року, у зв`язку із встановленням факту нестачі коштів, створено комісію для проведення внутрішнього службового розслідування задля встановлення причин нестачі готівки в касах № 1, 2 КС «Ощадність» по [ADDRESS] . Згідно Акту службового розслідування КС «Ощадність» від 23.03.2021 року комісія дійшла висновку про те, що оскільки приміщення КС «Ощадність» по Пр. Грушевського, 46 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області знаходиться на централізованій охороні з сигналізацією, в даному приміщенні встановлено систему відеоспостереження (вхід і вихід з каси на відеоспостереженні); в приміщенні каси встановлені грати і щоб дістатись до коштів необхідно відчинити сім замків; при перегляді камер відеоспостереження за період з 31.12.2020 року по 17.03.2021 року (день інвентаризації) не було виявлено проникнення сторонніх осіб до каси, тому враховуючи викладене, комісія дійшла висновку, що крадіжка грошей була здійснена не сторонніми особами, а кимось із працівників спілки. З огляду на викладене, касира [PERSON] рекомендовано звільнити з роботи у зв`язку із втратою довіри за п.2. ст.41 КЗпП України, а також звернутись із заявою про вчинення злочину до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області та до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про стягнення майнової шкоди. 19.03.2021 року голова правління КС «Ощадність» Занюк А.О. звернувся до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, однак відомості в ЄРДР внесені не були. 19.04.2021 року він, в порядку ст.303 КПК України, звернувся із скаргою на бездіяльність слідчого Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей, викладених у заяві про вчинення злочину від 19.03.2021 року. Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.04.2021 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №42021242230000005 за ознаками, передбаченими ч.3 ст.191 КПК України. Наказом КС «Ощадність» №11 від 23.03.2021 року [PERSON] звільнено з посади касира на підставі п.2 ст.41 КЗпП України, у зв`язку із втратою довіри, яка своє звільнення в суді не оскаржувала. Таким чином, представник позивача вважає, що відповідачкою [PERSON] , яка є матеріально відповідальною особою, завдано відповідачу, як роботодавцю, матеріальну шкоду у вигляді нестачі, що виникла внаслідок порушення касиром своїх трудових обов`язків, а тому, вважає, що за вказаних обставин, з метою відшкодування шкоди на користь позивача, з відповідачки підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 565 174,90 грн. Відповідно до\~ст.130 КЗпП України\~працівники несуть\~матеріальну відповідальність\~за шкоду,\~заподіяну підприємству,\~установі,\~організації внаслідок\~порушення покладених\~на них\~трудових обов`язків.\~При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене. Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей (ст.135-1 КЗпП України). Згідно\~ст.131 КЗпП\~України роботодавець зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Статтею 132 КЗпП України\~передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Відповідно до п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»\~визначено, що судовому розгляду підлягають заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток. Згідно з п.3 цієї\~ Постанови\~ у відповідності зі\~ ст.130 КЗпП\~України відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі ст.ст.130,\~135-3, 137\~КЗпП України \~залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Згідно п.4 Вищевказаної Постанови якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. Згідно із вимогами\~ ст.138 КЗпП України\~для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду роботодавець повинен довести наявність умов, передбачених\~ст.130 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка, касир КС «Ощадність» [PERSON] є матеріально відповідальною особою, з якою позивачем, у відповідності до вимог ст.135-1 КЗпП України, 01.11.2018 року було укладено Договір про повну особисту матеріальну відповідальність, оскільки згідно «Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва», затвердженого Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 року № 447/24, посада відповідачки включена до даного Переліку. Згідно із п.п.1.1., 2.1.1., 2.1.2. вказаного Договору, укладеного між КС «Ощадність» та [PERSON] , підпис на якому, згідно висновку експерта за результатами проведення судової-почеркознавчої експертизи №2218/2219/22-26 від 10.11.2022 року, виконано самою [PERSON] і остання приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання наданих їй Роботодавцем коштів та матеріальних цінностей; оберігає надані їй Роботодавцем для зберігання або для інших цілей кошти та матеріальні цінності, і приймає на себе відповідальність здійснювати необхідні заходи по їх збереженню; своєчасно повідомляти Роботодавця про всі обставини, які загрожують забезпеченню надійного зберігання наданих їй коштів та матеріальних цінностей. \~Судом встановлено,\~що внаслідок\~інвентаризації за\~місцем роботи\~відповідачки,\~що \~виконувала обов`язки\~касира в\~КС «Ощадність»по\~Пр.\~Грушевського,\~46\~в м.\~Кам`янці-Подільському\~Хмельницької області,\~в касі\~№1 виявлено нестачу грошових коштів у сумі 565 174,90 грн., яка виникла з вини [PERSON] , внаслідок порушення останньою своїх трудових обов`язків, передбачених Договором про повну матеріальну відповідальність та Посадовою інструкцією касира КС «Ощадність» (код КП 4211), підписаних відповідачкою особисто, тому, суд приходить до висновку, що у даному випадку, саме на відповідачку, яка є матеріально відповідальною особою, покладається відповідальність з відшкодування заподіяної позивачу шкоди у вказаному розмірі. Разом з тим, оскільки стороною відповідачки не підтверджено, а судом не встановлено, що завдана позивачу матеріальна шкода стала наслідком не лише винної поведінки відповідачки, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, тому суд вважає, що за таких обставив правові підстави для зменшення розміру шкоди, згідно ст.137 КЗпП України, відсутні. Відповідно до ст.136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Згідно з п.8 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що з вини відповідачки, яка є матеріально відповідальною особою, внаслідок порушення нею своїх трудових обов`язків, завдано позивачу, як роботодавцю, матеріальну шкоду у розмірі 565 174,90 грн., яка до даного часу залишається невідшкодованою, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути\~\~з [PERSON] \~\~на користь\~Кредитної спілки\~«Ощадність» на відшкодування матеріальної шкоди 565 174,90 грн. Крім того, відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 8\~480,77 грн.

Outcome: approved