Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 06 квітня 2012 року проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 23.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Даним рішення було визначено місце проживання неповнолітніх дітей з батьком. [INFO] у позивачки народився син [PERSON] , батьком якого зареєстровано відповідача. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина [PERSON] . Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1\\4 заробітку (доходу) з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Клим В.Г. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Також позивачка зазначила що сплачувала аліменти на користь відповідача на утримання двох дітей. З вересня 2023 року всі діти проживають із нею. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Маковійчук С.С. частково визнав позовні вимоги, а саме у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивачем не надано доказів проживання разом із нею неповнолітніх дітей. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 23.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Визначено місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с.6). [INFO] у позивачки народився син [PERSON] , батьком якого зазначено [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). З копії довідки №449/02-17 від 02.03.2023 року виданої виконавчим комітетом Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] [INFO] проживає разом зі своїм сином [PERSON] [INFO] без реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №35 виданого Шепітським старостинським округом Селятинської сільської ради 10.07.2023 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] , які знаходяться на його триманні. Розлучений, ніде не працює, не отримує аліментів на дітей (а.с.30). Позивачці після реєстрації шлюбу із [PERSON] 22.10.2022 року присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.19). Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 8\~ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За положеннями ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначаючи розмір аліментів який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина суд враховує вік, стан здоров`я дитини та виходить з того, що відповідач за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , однак суд бере до уваги те, що відомості про його офіційне працевлаштування суду невідомі, згідно рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 23.02.2015 року місце проживання дітей [PERSON] та Степана визначено за відповідачем. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати позивачкою аліментів на користь відповідача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , а також доказів на підтвердження спільного проживання дітей з нею. З огляду на те, що двоє дітей сторін проживають із відповідачем та знаходяться на його утриманні, одна дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти у розмірі 1\\6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду із даним позовом до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів слід задовольнити частково. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються\~позивачі у\~справах про\~стягнення аліментів.\~Тому за\~правилами ст.\~141\~ЦПК України,\~при ухваленні\~рішення з\~відповідача належить\~стягнути судові\~витратиу виді судового збору у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, допустити рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial