Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, зазначивши, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 20.01.2023 року. Разом з ними проживають його син від першого шлюбу [PERSON] [INFO] , спільний син [PERSON] [INFO] , та його пасинок (син [PERSON] від першого шлюбу) [PERSON] [INFO] . Разом з дружиною ведуть спільне господарство, виховують дітей, а у зв`язку з народженням спільної доньки, дружина заявника перебуває у декретній відпустці, тому він утримує сім`ю. Відповідно до рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 08.02.2011 року, з колишнього чоловіка [PERSON] - [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] . Тим не менш на грудень 2023р. у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 19935,50 грн. На даний час з метою розповсюдження на пасинка [PERSON] гарантій, передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» просить встановити факт перебування останнього на його утриманні. Ухвалою судді від 18.01.2024 року відкрито провадження у справі (а.с. 21). В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник- адвокат Савинський О.Г. заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили її задовольнити. Заінтересовані особи: [PERSON] , Миргородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду невідомі. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.01.2023 року Виконавчим комітетом Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 10). Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Крім того, заявник [PERSON] від першого шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Дружина заявника раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого у дружини заявника є неповнолітній син [PERSON] [INFO] (а.с. 11). Відповідно до рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 08.02.2011 року, з колишнього чоловіка [PERSON] - [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] (а.с. 16). Згідно розрахунку, станом на 25.12.2023 року у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 19935,50 грн. (а.с. 17-18). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.12.2023 року, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною: [PERSON] , сином [PERSON] , пасинком [PERSON] (а.с. 14). З метою розповсюдження на пасинка [PERSON] гарантій, передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» просить встановити факт перебування останнього на його утриманні, оскільки він є військовослужбовцем. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.1 ст. 81 ЦПК України). Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів пункту 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Правовідносини щодо утримання дітей, є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК). У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 164 КК України. Визнання батьків або одного із них недієздатними не припиняє їх обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Водночас, смерть матері або батька чи оголошення їх померлими припиняє їх обов`язок по утриманню дитини. До спадкоємців померлих батьків обов`язок по утриманню дитини не переходить. Отже, аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що заявник [PERSON] являється вітчимом неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Вітчим- це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 Сімейного кодексу України). Матеріали справи свідчать про те, що пасинок заявника має рідного батька [PERSON] . Беззаперечних доказів, які б вказували на те, що біологічний батько пасинка заявника не виконує свій обов`язок щодо утримання своєї дитини не надано, оскільки з довідки про заборгованість по аліментам вбачається, що такі стягнення з [PERSON] відбуваються регулярно. У період з лютого 2014 року по грудень 2023 року заборгованість по аліментам склала 19938,50 грн. (а.с. 17-18). Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні також будь-які дані щодо відсутності у неповнолітнього пасинка рідних діда, баби, або ж неможливості належного утримання ними дитини. За таких підстав, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджується обов`язок заявника утримувати неповнолітнього пасинка в силу ст. 268 СК України. Крім того, як зазначає заявник, разом з ним проживає його син від першого шлюбу- [PERSON] , [INFO] , проте, вказаний факт спростовується актом обстеження матеріально-побутових умов від 26.12.2023 року, яким підтверджений лише факт спільного проживання заявника з дружиною та дітьми, проте такий акт не свідчить про утримання заявником зазначених осіб. Суду не надано доказів щодо матеріального стану (доходу) як заявника так і його дружини, що унеможливлює достовірне встановлення обставин утримання [PERSON] дітей та неможливість утримання власної дитини матір`ю. Батько дитини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] ,- [PERSON] , не позбавлений батьківських прав, не звільнений від обов`язку про надання коштів на його утримання. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed