Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він з відповідачкою мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.11.2017 шлюб між ним розірвано та стягнуто з позивача аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.10.2017 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач зазначає, що 06.10.2023 він уклав шлюб із [PERSON] , яка має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2018 року народження, в зв`язку з чим змінився склад його сім`ї. З 29.09.2022 позивач був мобілізований та перебуває на службі в Збройних Силах України і бере безпосередню участь у бойових діях, в цей час його дружина ніде не працює, тому що займається вихованням двох малолітніх дітей. Наразі розмір доходів позивача коливається від 20 до 100 тис. грн на місяць в залежності від участі в проведенні бойових дій, а тому стягнення аліментів у розмірі його доходів є більшим від 3,5 до 70,5 разів від законодавчо встановленого мінімуму (50% прожиткового мінімуму). Позивач вважає, що розмір аліментів має бути зменшено з до 1/8 частини його доходів, що буде становити від 2500 до 12500 грн на місяць та цього буде достатньо для задоволення базових потреб доньки [PERSON] , якій лише 7 років. Позивач зазначає, що після укладення ним шлюбу 06.10.2023 змінився його сімейний стан, з вказаного часу на його утриманні перебуває дружина, яка ніде не працює, та її двоє дітей. Його дружина [PERSON] на утримання двох дітей аліменти на утримання двох дітей не отримує, оскільки батько дітей записаний зі слів матері. Зміни у сімейному стані потягнули за собою зміни у матеріальному становищі. Також позивач зазначає, що військовослужбовець використовує власні кошти на матеріально-технічне забезпечення для проходження служби, що пов`язано з тим, що держава не має змоги у повній мірі забезпечити військових усім необхідним для ведення бойових дій. \~ \~ \~ \~Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Поштове відправлення, яке направлялося рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, копію ухвали від 13.12.2023 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 02.01.2024 року. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав. Згідно частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.11.2017 по справі №276/948/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.сп. 19). Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.11.2017 по справі №276/950/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.10.2017 року і до досягнення [PERSON] повноліття (а.сп. 20). Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] позивач з 29.09.2022 призваний на військову службу під час мобілізації (а.сп. 12-18). 6 жовтня 2023 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.сп. 21). [PERSON] є матір`ю двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , батьком яких записано [PERSON] (а.сп. 22-23). Згідно довідки Новогуйвинської селищної ради №591 від 27.11.2023 [PERSON] на території Вертокиївського старостинського округу не працює (а.сп. 24). Згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з 1 кварталу 2023 по 3 квартал 2023 року позивач отримував доходи від ТОВ «Лезниківський кар`єр» у якості заробітної плати та від ВЧ [NUMBER] як виплати військовослужбовцям. Загальна сума нарахованого і виплаченого доходу з 01.01.2023 по 30.09.2023 складає 1060302 грн., сума утриманих податків та зборів складає 193419 грн. Таким чином сукупний чистий дохід позивача за 9 місяців 2023 року становить 866883 грн (1060302-193419), а середньомісячний дохід 96320 грн. (866883:9). Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного стану батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що на даний час змінився його сімейний стан, він одружився з [PERSON] , яка не працює, доглядає двох малолітніх дітей, батько вказаних дітей записаний з її слів, а тому аліменти на їх утримання не сплачуються, інших доходів дружина не отримує. Також, він як військовослужбовець використовує власні кошти на матеріально-технічне забезпечення для проходження служби. Однією з\~засад цивільного\~судочинства є\~його диспозитивність.\~Так,\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимогі\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Оцінюючі надані позивачем докази суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт зміни його сімейного стану у такому обсязі, що значно впливає на його матеріальний стан та неможливість сплати аліментів у раніше визначеному розмірі. Так,\~позивачем не\~долучено належних\~доказів майнового\~стану дружини\~ [PERSON] ,\~зокрема,\~відомостей про\~нараховані та\~отриманні доходи з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, Пенсійного фонду України та органів соціального захисту, яким здійснюється нарахування, виплата або облік таких доходів. При цьому довідка Новогуйвинської селищної ради №591 від 27.11.2023 не є належним доказом, оскільки селищна рада не відноситься до уповноважених органів, якими здійснюється нарахування, виплата або облік доходів чи виплат громадян. Також, позивач посилаючись на те, що його дружина [PERSON] не отримує аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , батько яких записаний з її слів, не долучив до позовної заяви доказів, що підтверджують вказані обставини, зокрема витяги з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію народження вказаних дітей, в яких би зазначалося, що відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Долучені копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] вказаних обставин не підтверджують. Крім того, позивачем до позовної заяви не долучено жодних доказів того, що він як військовослужбовець використовує власні кошти на матеріально-технічне забезпечення для проходження служби, зокрема, для придбання військового майна та суми таких витрат. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На переконання суду, без доведення позивачем вищевказаних обставин, зменшення аліментів на утримання дитини не буде обгрунтованим та суперечитиме її інтересам. Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстав позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.11.2017 по справі №276/950/17, у задоволенні його позову слід відмовити.

Outcome: dismissed