Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу посилалася на те, що в жовтні 2023 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з метою оформлення пенсії, надавши всі необхідні документи. Проте, при розгляді документів було встановлено, що в трудовій книжці серії [NUMBER] від 25.12.1981 року та військовому квитку серії [NUMBER] є розбіжності в написані прізвища заявника. Трудова книжка, заповнена відповідальною особою у 1981 році російською мовою [PERSON] , військовий квиток, виданий на російській мові на ім`я [PERSON] , [INFO] . В зв`язку із такими розбіжностями, у заявника виникла необхідність у встановленні факту та зверненні до суду із відповідною заявою. Просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серії [NUMBER] від 25.12.1981 р., військовий квиток серії [NUMBER] від 30.04.1982 р. належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Подану заяву підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить справу розглянути у його відсутність, вирішення даного питання залишив на розсуд суду. Також були подані письмові пояснення згідно яких, просить врахувати, що згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в вправах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК ( чинної на час прийняття Постанови) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої не збігаються в документі, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази пр. те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, свитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордера або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, інших документів, що посвідчують особу не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Суд, дослідивши матеріали додані до заяви, письмові пояснення приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, що зазначені в документі - не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в вправах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК ( чинної на час прийняття Постанови) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої не збігаються в документі, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази пр. те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, свитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордера або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, інших документів, що посвідчують особу не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що встановлення факту належності зазначеного в заяві правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки заявника має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить оформлення особистих, майнових прав. Що стосується встановлення належності військового квитка заявникові, то в цій частині заява до задоволення не підлягає. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити факт, що має юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: partial