Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач є батьком їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якому виповнилося 18 років, та яка на даний час продовжує навчання на І курсі Лніпровського політехнічного коледжу, на денній формі навчання, кінцевий термін навчання 30 червня 2024 року, та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Витрати, повязанні з навчанням, оплатою харчування, придбання одягу, проїзд до міста навчання та у зворотньому напрямку, поповнення мобільного інтернету для участі у лекціях онлайн несе вона. Зазначає, що відповідач отримує щомісяця середній дохід 17334,89 грн., але добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Просить стягнути з відповідача на користьпозивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Позивач в судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, та свідоцтвом про шлюб позивача. Відповідно до довідки Дніпровського політехнічного фахового коледжу від 14 серпня 2023 року, [PERSON] навчається на 1 курсі Дніпровського політехнічного фахового коледжу, денної форми навчання, закінчення навчання 30 червня 2024 року. Згідно виконавчого листа, виданого 18 січня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до досягнення дітьми повноліття. На виконання ухвали суду Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів за період з другого кварталу 2023 року по третій квартал 2023 року, з яких вбачається, що [PERSON] за зазначений період отримував доход з КП «Павлоградводоканал». У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач отримує заробітну платув КП «Павлоградводоканал». Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] від відповідача, досягнення ним 18 років, але його вік є меншим 23 років, продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він отримує заробітну плату, що дозволяє йому утримувати свого повнолітнього сина). Суд бере до уваги те, що у відповідача на утриманні є також неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач сплачує аліменти на утриманні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому,з урахуванням матерального та сімейного стану сторін, у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 16 серпня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 33 % заробітної плати (1/6 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial