Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

03 квітня 2023 року позивачі подали до суду позовну заяву у якій просили суд зобов`язати відповідача - [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~усунути перешкоди\~у користуванні\~належним позивачам\~на праві\~приватної власності\~житловим будинком\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~шляхом виселення\~відповідача -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~без надання\~іншого житла\~та стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивачів судовий\~збір в\~сумі 1073\~грн.\~60\~коп. Свій позов обґрунтували тим, що позивачі є власниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 15.02.2010 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г. за реєстровим № 490. Позивачу [PERSON] належить 3/4 житлового будинку, а позивачу [PERSON] належить 1/4 даного житлового будинку. В даному помешканні зареєстровані позивачі, син позивача [PERSON] - [PERSON] , сестра позивача - [PERSON] , та племінник [PERSON] . Всі разом утримують житловий будинок, оплачують комунальні послуги, забезпечують належний стан для проживання. Шлюб із відповідачем позивач [PERSON] розірвала у 2003 році. Відповідач звернувся до сина у вересні 2021 року з проханням тимчасово пожити на три-чотири місяці в даному житловому будинку за згодою сина. Це тимчасово розтягнулося на довгий час та створилися відповідачем неможливі умови життя для всіх проживаючих. Позивачі зазначили, що відповідач постійно знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за місцем тимчасового проживання, поводить себе неадекватно. Зловживає спиртними напоями, погрожує позивачу [PERSON] фізичними розправами та своєю поведінкою унеможливлює спокійне проживання у власному помешканні, поводить себе агресивно, тому позивачі неодноразово викликали поліцію. Останній раз виклик поліції був у лютому 2023 року. У сестри позивача [PERSON] 10 річний син [PERSON] лякається, страждає психіка дитини від жахливої поведінки відповідача. Загрози повторюються раз за разом, і жодні вмовляння залишити всіх у спокої - не працюють, в результаті - не витримуючи емоційного тиску [PERSON] вимушена була виїхати зі свого житлового будинку. Останніх 3 місяці позивач [PERSON] проживає у знайомих. Відповідач проживає в будинку без належних правових підстав, жодного дозволу позивачі на проживання в будинку, дозволу на реєстрацію у будинку позивачі не давали, договорів оренди, найму тощо, не укладали. Відповідач в даному будинку не зареєстрований, однак виселитися з нього не хоче без пояснення причин. Неодноразові виклики поліції та спроби врегулювання спору жодного результату не дали, тому позивачі змушені звернутися з даним позовом до суду. Поведінка відповідача жахлива, він постійно перешкоджає користуватись вказаним нерухомим майном, систематично руйнує житлове приміщення, використовує не за призначенням. Відповідач систематично порушує правила співжиття, влаштовує конфлікти та суперечки, що створює для всіх проживаючих, особливо для позивача [PERSON] додаткові хвилювання та погіршує стан здоров`я всіх проживаючих. Заходи запобігання, попередження поліції і громадський вплив сусідів виявились безрезультатними. Відповідач забезпечений іншим житлом. Інтереси позивачів, як власників житла, та зареєстрованих у ньому жильців, перевищують інтереси відповідача, у якого відсутні правові підстави користування чужим майном. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 05 травня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 19 липня 2023 року. В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, пояснення надали аналогічні, викладені в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] є її рідна сестра. Свідок зазначила, що відповідач це бувший чоловік [PERSON] , з яким вона розлучилась у 2003 році. Будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить її сестрі [PERSON] та донці [PERSON] . Вони із сином проживають також у вказаному будинку. У 2021 році відповідач приїхав до сестри із без будь якої згоди на це почав проживати у будинку. Періодично міг пропадати на декілька днів, але коли повертався то життя ставало нестерпним. Він починав сваритись з усіма мешканцями, кричати, ображати та бити її сестру [PERSON] , тому їй приходилось викликати поліцію, та навіть сестра уходила із дому до знайомих. Суд, вислухавши позивачів, свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими\~засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~77\~ЦПК України\~ належними\~є докази,\~які містять інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~80\~ ЦПК\~України достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1,\~2,\~5,\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~ кожна\~сторона повинна\~довести ті обставини, на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків, встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~83\~ЦПК України\~ сторони\~та інші\~учасники справи\~подають докази у справі\~безпосередньо до\~суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Судом встановлено,\~що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 15.02.2010 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г. за реєстровим № 490. Позивачу [PERSON] належить 3/4 житлового будинку, а позивачу [PERSON] належить 1/4 даного житлового будинку. В даному помешканні зареєстровані [PERSON] , донька [PERSON] , син позивача - [PERSON] , сестра позивача [PERSON] - [PERSON] , та племінник [PERSON] . Всі разом утримують житловий будинок, оплачують комунальні послуги, забезпечують належний стан для проживання. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано у 2003 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 20.01.2003 відділом реєстрації актів громадського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 18. Відповідач за вищезазначеною адресою не зареєстрований. Зі свідчень свідка [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON] під час проживання та перебування у будинку поводить себе агресивно, порушує правила добросусідства, вчиняє фізичне насильство по відношенню до її сестри [PERSON] , та психологічне насильство по відношенню до неї. Згідно з частиною першою статті 4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15\~ЦК\~України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. У частинах першій та другій статті 321\~ЦПК\~України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 391\~ЦК\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень статей 391, 396\~ЦК\~України свідчить про те, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. У відповідності до положень\~ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 157 ЖК України, передбачено, що членів сім`ї власника будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього\~Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1ст.116\~ЖК України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України). Частиною першою статті 89\~ЦПК\~України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на те, що [PERSON] не є власником будинку, систематично порушує правила співжиття, вчиняє протиправні дії по відношенню до мешканців будинку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved