Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

01.11.2023р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява підписана адвокатом Бондаренком Д.М. (діє на підставі ордеру від 24.10.2023р. - а.с. № 31) (а.с. № 4-6). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.11.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№21). Представник позивачки по тесту позовної заяви в обґрунтування вимог посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 31.01.2018р. в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 51. Від шлюбу у сторін дітей немає. Представник позивачки також зазначав, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили через несумісність характерів, відсутність почуття взаєморозуміння. Представник позивачки адвокат Бондаренко Д.М. по тексту заяв до суду від 20.11.2023р. та 26.01.2024р., які були сформовані в системі «Електронний Суд», підтримав позовні вимоги, просив справу розглядати за його та позивачки відсутністю, додатково зазначив, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини з лютого 2022р. (а.с. № 28-29, 46-47). До заяви від 20.11.2023р. адвокат долучив і копію заяви позивачки про підтримання позовних вимог (а.с. № 32). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 07.12.2023р., 19.12.2023р. та 30.01.2024р., повторно не з`явився, про дати та час розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с. №27, 36, 45). Повідомити відповідача рекомендованим листом з повідомленням у суду була відсутня можливість через те, що останній зареєстрований у м. Маріуполі Донецької області (а.с. № 20), з яким відсутній поштовий зв`язок. Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи, втім, про причини неявки суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України. З урахуванням заяв позивачки та представника позивачки від 20.11.2023р. та 26.01.2024р., неявки відповідача без поважних причин при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 30.01.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки ні по тексту позову, ні по тексту заяв до суду від 20.11.2023р. та 26.01.2024р., позивачка та її представник не дали згоду на ухвалення заочного рішення суду (28-29, 32, 46-47). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.01.2018р. в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 51 (а.с. № 7). У сторін спільних дітей немає. Судом встановлено, що спільне життя сторін, зі слів представника позивачки, не склалося через несумісність характерів та відсутність почуття взаєморозуміння. Сторони, зі слів представника позивачки, припинили шлюбні відносини з лютого 2022р., та з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з лютого 2022р. (майже 2 роки назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з лютого 2022р. відповідно до даних, які містить заява представника позивачки від 26.01.2024р., оскільки відповідач своїх заперечень проти позову суду не направив, не зазначив останній і іншого періоду припинення стосунків. . Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп.(а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved