Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з вищезазначеним позовом, згідно якого просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . На обґрунтування позову вказала, що вона та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за законом після померлої матері [PERSON] , померлої [INFO] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку. В інший спосіб вона не має можливості оформити спадщину. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 19.10.2023 позовну заяву залишено без руху ( а.с.23-24). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 01.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито загальне позовне провадження, витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] ( а.с.29-30). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 05.12.2023 замінено неналежного відповідача - Райгородоцьку сільську раду Бердичівського району Житомирської області на належного - [PERSON] ( а.с.80-81). Від позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить проводити підготовче засідання у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання також не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутності та визнання позовних вимог. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Маркуші Бердичівського району Житомирської області померла мати позивачки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). З матеріалів спадкової справи № 37/2019 від 05.02.2019 вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] за законом, які прийняли спадщину є її діти - [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців немає (а.с.41-77). З довідок № 68 та №69 виданих 07.06.2023 старостою Маркушівського старостинського округу Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в будинку за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за даною адресою ніхто зареєстрований не був. На підставі записів погосподарської книги №6 за 2016-2026 року [PERSON] була головою двору житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13 ). Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. від 29.10.2019 року №2745/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в 1/2 частці на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючого документу на будинок (а.с. 21). На вказане будинковолодіння станом на 09.06.2023 виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок побудований 1970 році (а.с. 15-19). З довідки № 1082 від 28.06.2023, виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано (а.с. 14). 25.10.2019 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 4-885, на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] в розмірі 1/2 частки спадкового майна (а.с.20). Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємцями першої черги є діти померлого. Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, слід дійти висновку, що на час завершення будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] , а це 1970 рік, чинним законодавством не передбачалося, що особа набуває права власності на будинок після державної реєстрації такого права. До того ж записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки. Тому, оскільки позивачка, яка є спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON] , позбавлена можливості оформити у нотаріуса свої спадкові права, а судом встановлено, що спірне будинковолодіння згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON] та частка у спадковому майні [PERSON] складає 1/2 частину, суд вважає позовні вимоги обґрунтовані та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved