Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 5 червня 2020 року в Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 14. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачкою спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери та протилежні погляди на життя. В результаті чого у них постійно виникали непорозуміння, конфлікти на суперечки на побутовому грунті. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено та шлюбні відносини фактично припинені. Як йому відомо, відповідачка на даний час проживає в Іспанії з іншим чоловіком. Вважає, що примирення між ним та відповідачкою є неможливим. У позовній заяві позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , що зареєстрований 5 червня 2020 року в Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 14. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача [PERSON] - адвокат Махацький Ю.М. в судовому засідання позовні вимоги позивача підтримав, з підстав вказаних у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання втретє не з`явилась, хоч про час та місце судового розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку (а.с. 15, 22, 23). Причини неявки в судові засідання відповідач [PERSON] не повідомила, клопотань про проведення судового розгляду справи без її участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавала. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4) сторони по справі зареєстрували шлюб 5 червня 2020 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 14. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Основоположною засадою шлюбу є добровільність згоди подружжя жити однією сім`єю. Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Можливість припинення шлюбу є виявом принципу його вільності та рівності подружжя, закріплених у ст. 51 Конституції України. Так, укладення шлюбу здійснюється на вільних та добровільних засадах, ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо втрачена їх основа. В силу вимог ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В ході розгляду справи встановлено, що позивач не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача. Спорів між сторонами про поділ майна на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] понесені позивачем судові витрати, що складають 1073,60 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved