Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Кєєр О.С., звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 11 лютого 2023 року з вини відповідача, який керував автомобілем марки Mercedes, д.н.з. [NUMBER] . був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль марки KIA Sportage д.н.з. [NUMBER] . Позивач отримав від Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування у розмірі 160 000,00 грн. Проте виплаченої суми недостатньо для відшкодування шкоди у повному обсязі. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 441 814,82 грн., а також відшкодувати понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Правом відзиву на позовну заяву не скористався. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений шляхом надсилання за його зареєстрованим місцем проживання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Судова повістка повернута на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку з чим суд вжив додаткових заходів для повідомлення відповідача щодо справи, розмістивши інформацію про дату, час і місце її розгляду справи на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення відповідно до положень ст. 282 ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування є днем вручення судової повістки. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що надав відповідну заяву, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі наданих позивачем письмових доказів судом встановлені наступні факти. 11 лютого 2023 року о 12 год. 56 хв. у м. Києві по вул. О. Теліги, 6 відбулось зіткнення транспортних засобів - автомобіля марки «Mersedes», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля марки «KIA», д.н.з [NUMBER] під керуванням позивача. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, який в порушення п. 13.1. Правил дорожнього руху не обрав безпечної швидкості та безпечної дистанції, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Факт дорожньо-транспортної пригоди та вина в ній відповідача підтверджена постановою Шевченківського районного суду міста Києва у справі про адміністративне правопорушення № 761/11686/23, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Відповідно до ч.3, ч. 6 ст. 82 ЦПК України зазначена постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набрала законної сили та є обов`язковою для суду при розгляді цієї справи про правові наслідки дій відповідача в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони відповідачем. Судом також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «KIA», д.н.з [NUMBER] , власником якого є позивач. Вартість відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 558 864,99 грн.; ринкова вартість автомобіля до моменту аварійного пошкодження складає 668 273,00 грн.; вартість матеріального збитку дорівнює з урахуванням ПДВ (на запасні частини) та врахуванням вартості товарного вигляду становить 601 814,82 грн.. Зазначений факт підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку, виконаним суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] від 19.03.2023 № 4402/1, який приймається судом у якості доказу з огляду на наступне. Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (з відповідним змінами) (азначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі №753/21177/16-ц, від 30 червня 2020 року по справі №200/12295/17, від 03 червня 2021 року по справі №461/2217/19). Автотоварознавче експертне дослідження проведено суб`єктом оціночної діяльності, якому за законом надано право на проведення таких досліджень. Оцінку проведено з використанням Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортного засобу на підставі договору оцінювача з власником транспортного засобу. Судом також встановлено, що цивільна відповідальність за шкоду, завдану автомобілем марки «Mersedes», д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована, тому страхове відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля виплачена позивачеві Моторним (транспортним) страховим бюро України відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 160 000,00 грн., що підтверджуються листом МТСБУ про прийняте рішення № 3-01б/15552 від 12 травня 2023 року. Встановлені судом факти свідчать про те, що між сторонами виникли відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до яких підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV. Крім того, при вирішенні справи підлягають врахуванню висновки Верховного Суду щодо вибору та застосування відповідної норми права відповідно до статі 263 Цивільного процесуального кодексу України . Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статті 1192 ЦК України одним із способів відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого є відшкодування збитків у повному обсязі, які визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved