Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

у вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати незаконними дії АТ «Сенс Банк» щодо ненадання інформації та документів на його письмовий запит і зобов`язати відповідача надати належним чином засвідчені копії документів: - кредитного договору № 12799636 від 26.12.2007 року (з усіма додатками), укладеного між АТ «Сенс Банк» та [PERSON] (згідно відомостей, які містяться в кредитній історії, розміщені на сайті УБКІ); - письмової згоди [PERSON] , наданої АТ «Сенс Банк» на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій персональних даних та відомостей, які становлять банківську таємницю; - ліцензії НБУ № 61 від 01.12.2022 року, виданої АТ «Сенс Банк»; - ліцензій, що надавали банку станом на дату укладення спірного кредитного договору право на валютне кредитування в доларах США; - виписки з рахунків погашення (сплати) кредитної заборгованості (тіла кредиту, відсотків тощо) за спірним кредитним договором; - первинного бухгалтерського документу, який підтверджує факт видачі кредиту за кредитним договором № 12799636 від 26.12.2007 рокуабо договором № 15-93/16-5**5/07 від 26.12.2007 року; - статуту, положення, будь-якого установчого документа АТ «Сенс Банк», а також безпосередньо філії банку, яка здійснювала від імені банку підписання кредитного договору № 12799636 від 26.12.2007 року; - кредитної справи [PERSON] , яка (і якщо така справа) знаходиться у розпорядженні АТ «Сенс Банк»; - виписки з балансових рахунків АТ «Сенс Банк» щодо обліку заборгованості за договором № 12799636 від 26.12.2007 року та/або № 15-93/16-5**5/07 від 26.12.2007 року станом на дату надання відповіді; - кредитного договору № 15-93/16-5**5/07 від 26.12.2007 року,укладеного між [PERSON] та ПАТ «Промінвестбанк»; - договору факторингу від 20.12.2012 року за вих. № 0021361, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Промінвестбанк» на підставі якого право вимоги відступлене на користь АТ «Альфа-Банк»; - передавального акта/розподільчого балансу тощо про передання дебіторської заборгованості між АТ «Альфа-Банк» та АТ «Сенс Банк», зокрема, за кредитним договором № 12799636 від 26.12.2007 року та/або № 15-93/16-5**5/07 від 26.12.2007 року, будь-яким іншим договором стороною якого, на думку АТ «Сенс Банк», [PERSON] має зобов`язання перед АТ «Сенс Банк»; - інформацію про предмет забезпечення кредиту (за наявності такого) та у разі наявності такого забезпечення; - повідомлення боржника про відступлення права вимоги від фактора до клієнта за договором факторингу від 20.12.2012 року за вих. № 0021361 (на який посилається АТ «Сенс Банк») з обов`язковим підтвердженням направлення такого повідомлення на адресу: [ADDRESS] , та відмітки про отримання такого повідомлення. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.05.2023 рокувін звертався із заявою до голови правління АТ «Сенс Банк» про надання роз`яснень та витребування документів щодо отриманої ним інформації з офіційного сайту Українського бюро кредитних історій, з якого стало відомо про ніби то наявність у нього боргових зобов`язань у розмірі 21 478,41 доларів США перед АТ «Сенс Банк» на підставі кредитного договору № 12799636 від 26.12.2007 року, в якій просив підтвердити документально наявність відповідної заборгованості. Не отримавши відповіді на вказану заяву, позивач 11.07.2023 року повторно звернувся до відповідача. Однак, [PERSON] , зауважує, що станом на момент звернення до суду з цим позовом жодної відповіді від АТ «Сенс Банк» не отримав, витребовуваних документів на його адресу відповідачем також не направлено, чим порушено право на інформацію, в зв`язку із чим, позивач просив позов задовольнити. Ухвалою від 23.11.2023 рокута після передачі вказаної справи за підсудністю із Солом`янського районного суду м. Києва, а також усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження в цій справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін на 29.01.2024 року(а.с. 29, 40-41, 48). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзиву від відповідача на вказану позовну заяву до суду не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 23.05.2023 року позивач звернувся до голови правління АТ «Сенс Банк» із заявоюпро надання інформації та належним чином засвідчених документів щодо правових підстав наявності у АТ «Сенс Банк» права вимоги у нього заборгованості за кредитним договором № 12799636 від 26.12.2007 року; правових підстав розповсюдження інформації та відомостей, які містять банківську таємницю; предмета забезпечення (за наявності такого) виконання кредитного договору № 12799636 від 26.12.2007 року, в зв`язку із чим, вимагав надати низку засвідчених копій документів, яке отримано відділом діловодства відповідача цього ж дня (вх. № 49305) (а.с. 13-15). Відповіді на вказане звернення позивач не отримав, у зв`язку із чим,11.07.2023 року повторно звернувся до відповідача із відповідним зверненням, яке отримано відділом діловодства АТ «Сенс Банк» 13.07.2023 року (вх. № 66277) (а.с. 16-19). Відповідно дост.4ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною1ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР(далі - Закон) визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Статтею 3 цього ж Законупередбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріпленихКонституцієюта чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. У відповідності дост. 4 Законудо рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. Згідно з положеннями частин 1, 4, 6 та 7ст. 5 цього ж Закону звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. У відповідності до ч. 1ст. 7 Законузвернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до ст. 15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Нерозгляд головою правління АТ «Сенс Банк» зверненьпозивача зумовило звернення останнього до суду із вказаним позовом. Відповідно дост. 24 Законуособи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України. У ст. 15 ЦК Українипередбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У ч.1 ст. 81 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо розгляду звернень [PERSON] , чим порушені його права та законні інтереси щодо отримання відповіді на свої звернення. Оскільки, АТ «Сенс Банк» не спростовано обставин, на які посилається позивач та не надано доказів надання відповідей на звернення [PERSON] , суд приходить до висновку, що така бездіяльність відповідача є незаконною. Поряд із цим,в силу Закону України «Про звернення громадян» відповідач зобов`язаний об`єктивно і вчасно розглянути такі заяви позивача, перевірити викладені в них факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, в тому числі, й в частині надання відповідних копій документів, а також повідомити позивача про наслідки розгляду заяви (у випадку відмови в задоволенні вимог - довести це до відома позивача в письмовій формі з посиланням на законодавство з викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення), Таким чином, враховуючи, що звернення громадян підлягає перевірці уповноваженою юридичною особою як за формою, так і за змістом, з самостійним прийняттям рішення відповідно до чинного законодавства та повідомленням особи про наслідки його розгляду,суд приходить до висновку, що АТ «Сенс Банк» необхідно зобов`язати не надати відповідні документи, питання про які ставить позивач в межах вказаного позову, а саме розглянути й надати відповідь на заяви [PERSON] від 23.05.2023 року та 11.07.2023 року, що й буде відповідати змісту ст. ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян». Відповідно дост. 141 ЦПК України в зв`язку із частковим задоволенням позову, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial