Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23.03.2012 року розірвано. Від шлюбних відносин є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . 13.09.2022 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, останній самоусунувся від покладених на нього законом батьківських обов`язків. Припинив приймати безпосередню участь у вихованні дітей, спілкуванні з ними, взагалі не цікавився та цікавиться їх розвитком, навчанням, станом здоров`я, не надає будь-якої допомоги у тому числі і матеріальної. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явилась, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, а також рішення та висновок органу опіки та піклування Іванівської селищної ради. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.02.2011 року виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №05; а також [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.06.2012 року виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №11. [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю та її чоловіком, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №155 від 13.06.2023 року, виданою Северинівським старостинським округом №3 Іванівської селищної ради Одеської області, а також актом обстеження житлово-побутових умов від 20.06.2023 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 26.07.2023 року вбачається, що у період з 01.02.2018 року і по 01.07.2023 року у [PERSON] виникла заборгованість по аліментах у розмірі 151775,36 грн. Рішенням виконавчого комітету Іванівської селищної ради Одеської області №363-ВК від 23.10.2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зі змісту характеристик малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] №67, №68, виданих 07.06.2023 року Северинівським ліцеєм Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області, в якому навчаються діти вбачається, що батько життям та навчанням доньок не цікавиться, за час навчання жодного разу не відвідав жодного відкритого свята за участю дітей. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків також підтверджується письмовими поясненнями свідків - мешканців села Руська Слобідка Березівського району Одеської області: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вищезазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїх обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Частиною 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, не забезпечує їх матеріально, діти позбавлені турботи та піклування зі сторони батька, а також приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування та заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved