Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

В грудні 2023 року заявниця [PERSON] (в особі представника - адвоката Д`яконової К.І.) звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності диплому серії [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виданого 13.08.1982 року на ім`я [PERSON] про здобуття освіти, а також встановлення факту трудового стажу [PERSON] , а саме, що [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , в період з 13.08.1982 року по 30.12.1985 року працювала у Першій міській лікарні міста Донецька: -в період з 13.08.1982 року по 02.09.1984 року на посаді медичної сестри хірургічного відділення Першої міської лікарні міста Донецька; -в період з 03.09.1984 року по 14.08.1985 року на посаді операційної медичної сестри з надання екстреної допомоги хірургічного відділення Першої міської лікарні міста Донецька; - в період з 15.08.1985 року по 30.12.1985 року на посаді медичної сестри фізіотерапевтичного відділення Першої міської лікарні міста Донецька. [PERSON] народилась [INFO] , про що вчинено відповідний актовий запис № 123. Вказане свідоцтво про народження заповнено російською мовою. Згідно із дипломом серії [NUMBER] , який заповнено також й українською мовою, диплом видано [PERSON] в тому, що вона в 1979 році вступила до Артемівського медичного училища і в 1982 році закінчила повний курс названого училища по спеціальності медична сестра дитячих лікувально-профілактичних заходів. 31.01.1987 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб заповнено російською мовою). Тобто, у свідоцтві про народження заявника [PERSON] та в її дипломі про здобуття освіти по різному зазначено дошлюбне прізвище заявника (у свідоцтві про народження - « [PERSON] », у дипломі про здобуття освіти - « [PERSON] »). [PERSON] , [INFO] , закінчила Артемівське медичне училище (денна форма навчання) зі спеціальності «Медична сестра дитячих лікувально-профілактичних закладів». Період навчання з 01.09.1979 по 05.07.1982, пройшла повний курс навчання та отримала диплом [NUMBER] . Відповідно трудової книжки [PERSON] , остання розпочала свою трудову діяльність з 13.08.1982 року. Так, 13.08.1982 року [PERSON] зараховано на посаду медсестри в хірургічне відділення Першої міської лікарні м. Донецька. /наказ № 155-к від 09.08.1982 року/ 03.09.1984 заявника переведено на посаду операційної медсестри з надання екстреної допомоги хірургічного відділення Першої міської лікарні м. Донецька /наказ № 173к від 03.09.1984 року/. 15.08.1985 року [PERSON] переведено на посаду медсестри в фізіотерапевтичне відділення Першої міської лікарні м. Донецька /наказ № 160-к від 15.08.1985 року/. 30.12.1985 [PERSON] звільнено за ст. 36 п. 6 КЗпП УССР у зв`язку з переведенням до інституту профзахворювань /наказ 213 від 29.12.1985/. Згідно із відповіддю ГУ ПФУ в м. Києві від 02.11.2023 на звернення [PERSON] - заявницю повідомлено, що її період роботи з Першої міської лікарні м. Донецька потребує надання уточнюючої кадрової довідки за період роботи з 13.08.1982 до 30.12.1985 із зазначенням повної дати народження [PERSON] , дат та номерів зарахування та звільнення з роботи, оскільки запис № 4 трудової книжки [NUMBER] заповнений з порушенням вимог п. 2.4 Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 № 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників». Місто Донецьк з квітня 2014 року є тимчасово окупованою територією України, з огляду на що отримати уточнюючу кадрову довідку у роботодавця - Першої міської лікарні м. Донецька - за період роботи з 13.08.1992 до 30.12.1985 заявник не має можливості. Враховуючи викладене, на теперішній час [PERSON] : -позбавлена можливості ставити питання перед ПФУ про зарахування періоду її роботи з 13.08.1982 по 30.12.1985 (період, відомості про який містяться у трудовій книжці [PERSON] , проте відсутній в Реєстрі застрахованих осіб) до загального страхового стажу при призначенні пенсії, право на що встановлено нормами діючого законодавства - оскільки запис № 4 трудової книжки [NUMBER] (щодо звільнення [PERSON] з Першої міської лікарні м. Донецька 30.12.1985) заповнений з порушенням вимог п. 2.4 Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 № 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників»; -позбавлена можливості підтвердити належність їй диплому про здобуття освіти через різна зазначення дошлюбного прізвища [PERSON] у дипломі серії [NUMBER] та свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] . Отже, [PERSON] звертається до суду із даною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення вказаних фактів, які мають юридичне значення та породжують для заявниці право на зарахування страхового стажу, отриманого нею в період навчання та роботи при вирішенні питання про призначення [PERSON] пенсії. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 08.01.2024 року до суду через засоби поштового зв`язку "Укрпошта " від представника заінтересованої особи надійшли пояснення у справі у яких вважє, що дана заява не підлягає задоволенню, а провадження у справі повинно бути закрито. Заявниця та її представник у судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд заяви без їх участі, вимоги викладені в заяві підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в м.Києвіу судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до положень ч.2 ст.247ЦПКУкраїни фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , про що вчинено відповідний актовий запис № 123. Вказане свідоцтво про народження заповнено російською мовою. Згідно із дипломом серії [NUMBER] , який заповнено також й українською мовою, диплом видано [PERSON] в тому, що вона в 1979 році вступила до Артемівського медичного училища і в 1982 році закінчила повний курс названого училища по спеціальності медична сестра дитячих лікувально-профілактичних заходів. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , 31.01.1987 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб заповнено російською мовою). Згідно із довідкою КЗ «Бахмутський медичний фаховий коледж» від 12.12.2023 № 414 - [PERSON] , [INFO] , дійсно закінчила Артемівське медичне училище (денна форма навчання) зі спеціальності «Медична сестра дитячих лікувально-профілактичних закладів». Період навчання з 01.09.1979 по 05.07.1982, пройшла повний курс навчання та отримала диплом [NUMBER] (рішення Державної кваліфікаційної комісії від 05.07.1982, реєстраційний номер 58). Артемівське медичне училище перейменоване на КЗ «Бахмутський медичний фаховий коледж» розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації № 71/5-209 від 08.07.2020. Відповідно трудової книжки [PERSON] , остання розпочала свою трудову діяльність з 13.08.1982 року. Так, 13.08.1982 року [PERSON] зараховано на посаду медсестри в хірургічне відділення Першої міської лікарні м. Донецька. /наказ № 155-к від 09.08.1982 року/ 03.09.1984 заявницю переведено на посаду операційної медсестри з надання екстреної допомоги хірургічного відділення Першої міської лікарні м. Донецька /наказ № 173к від 03.09.1984 року/. 15.08.1985 року [PERSON] переведено на посаду медсестри в фізіотерапевтичне відділення Першої міської лікарні м. Донецька /наказ № 160-к від 15.08.1985 року/. 30.12.1985 [PERSON] звільнено за ст. 36 п. 6 КЗпП УССР у зв`язку з переведенням до інституту профзахворювань /наказ 213 від 29.12.1985/. Згідно із відповіддю ГУ ПФУ в м. Києві від 02.11.2023 на звернення [PERSON] - заявницю повідомлено, що її період роботи з Першої міської лікарні м. Донецька потребує надання уточнюючої кадрової довідки за період роботи з 13.08.1982 до 30.12.1985 із зазначенням повної дати народження [PERSON] , дат та номерів зарахування та звільнення з роботи, оскільки запис № 4 трудової книжки [NUMBER] заповнений з порушенням вимог п. 2.4 Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 № 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників». За наявним страховим стажем право на пенсію заявниця набуде згідно статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» лише 19.05.2027 року. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України , у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Трудовий стаж - це час трудової або іншої суспільно корисної діяльності працівника, що включає час роботи і час відпочинку та відповідно оплачується у визначеній формі, юридичне значення якого полягає в існуванні прямої залежності між тривалістю трудового стажу та розміром соціальних виплат. Трудовий стаж буває таких видів: загальний, безперервний та спеціальний. Трудовий стаж може вимірюватись у днях, місяцях, роках. Будь-які види діяльності без оплати в трудовий стаж не зараховуються. Лише у передбачених законом випадках у стаж входять періоди перерв у діяльності, навіть ті, що не оплачуються (наприклад, відпустка по догляду за дитиною віком від 3 до 6 років), а також час навчання у вищих і середніх спеціальних закладах. Трудовий стаж є юридичним фактом, який породжує різні види пенсійних правовідносин (за віком, з інвалідності, в разі втрати годувальника). Він має значення для визначення розмірів пенсій. Загальний трудовий стаж - це сумарна тривалість трудової та іншої суспільно корисної діяльності, незалежно від перерв. Загальний трудовий стаж має значення для призначення пенсії, надбавки до пенсії, для надання деяких видів допомог. Законом України «Про пенсійне забезпечення» (ст. 56) встановлено, що до стажу включається будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню. Це означає, що до пенсійного стажу включається індивідуальна трудова діяльність, у тому числі зайнятих у колективах орендарів, робота за цивільно-правовим договором, якщо сплачувалися внески в Пенсійний фонд та Фонд соціального страхування. У трудовий стаж включається навчання у вищих навчальних закладах, в аспірантурі, докторантурі. До стажу входить час догляду за дітьми (до досягнення ними трьох років), за дитиною- інвалідом до досягнення нею 16 років, догляд за пенсіонером, який потребує постійного стороннього догляду за висновком медичної установи. Згідно з статтею 48 Кодексу законів про працю України (далі за текстом КЗпП України) основним документом, який підтверджує трудову діяльність працівника є трудова книжка. Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 визначено, що основним документом який підтверджу стаж роботи, є трудова книжка, а за п. 3 цього ж Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу зарплати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які мають відомості про періоди роботи. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків. Відповідно до вимог ст.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України. Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 р. зареєстр. в Мінюсті України 17 серпня 1993 року, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі за текстом Інструкція), за якою усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, инього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Записи підтверджуються підписом посадової особи і засвідчуються Печаткою. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вище стоячою організацією, якій було надано підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при АР Криму (п.2.8 Інструкції). Як вже зазначалось вище, ГУ ПФУ в м. Києві звертає увагу на неналежне заповнення трудової книжки [PERSON] ( [PERSON] ) в період її роботи у Першій міській лікарні м. Донецька, у зв`язку з чим зауважує на необхідності надання уточнюючої кадрової довідки. Місто Донецьк з квітня 2014 року є тимчасово окупованою територією України, з огляду на що отримати уточнюючу кадрову довідку у роботодавця - Першої міської лікарні м. Донецька - за період роботи з 13.08.1992 до 30.12.1985 заявник не має можливості. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Суд, враховуючи все вище викладене, приходить до висновку про те, що вимоги заявниці про встановлення факту належності їй диплому серії [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виданого 13.08.1982 року на ім`я [PERSON] про здобуття освіти, а також про встановлення факту трудового стажу в періоди, що зазначені у її заяві, - підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved