Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 21.12.2021 року з [PERSON] було укладено договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. Згідно вказаного договору відповідач зобов`язався провести розрахунок (погашати зазначену суму заборгованості) витрат не пізніше 10 числа кожного місяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому укладено договір. Строк, вказаний у договорі, з 10.01.2022 року, сума платежів на погашення заборгованості складає 3347, 13 грн, строк закінчення 10.12.2022 року. За даними бухгалтерського обліку Харківського національного університету внутрішніх справ [PERSON] добровільно відшкодувала заборгованість у розмірі 6696, 00 грн. Станом на 24.11.2023 року заборгованість відповідача становить 33\~469, 56 коп. 10.12.2022 року сплинув останній строк належної сплати заборгованості. З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням, у розмірі 33469 грн 56 коп (тридцять три тисячі чотириста шістдесят дев`ять грн 56 коп), також сплачений судовий збір у розмірі 2148 грн 00 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на\~будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 21.12.2021 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року, згідно умов якого ЗВО надає боржникові відстрочку на строк до одного року для сплати заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, усього на сум 40165, 56 коп. з 10.01.2021 року до 10.12.2022 року. Боржник погашає зазначені суми не пізніше 10 числа кожного місяця рівними частинами, посинаючи з з місяця, наступного за місяцем, у якому укладено договір, у розмірі 3347,13 коп. (а.с. 10) Із довідки щодо відшкодування коштів від 04.12.2023 року вбачається, що відповідачем добровільно відшкодовано витрати у розмірі 6696, 00 грн(10.01.2022 року у розмірі 3348, 00 грн, 10.02.2022 року у розмірі 3348, 00 грн). За даними бухгалтерського обліку Харківського національного університету внутрішніх справ станом на 24.11.2023 року за [PERSON] заборгованість перед Харківським національним університетом внутрішніх справ становить 33469, 56 грн. (а.с. 6) Відповідно до ч. 1 ст.\~12, ч. 1 ст.\~13ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Згідно зіст. 525 ЦК Україниодностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 1ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 4 статті 74\~Закону України\~«Про Національну\~поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 5 ст.\~74\~Закону України\~«Про Національну\~поліцію» у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017, цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі-контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі-поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. За змістом пунктів 2-4, 8 зазначеного Порядку витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, ураховуючи визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставіст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved