Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

13 грудня 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 03 вересня 2010 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Також відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2010 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітню дитину, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь позивача та держави належить стягнути судовий збір. На підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. На підставі ст.142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved