Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 26.12.2018 року у розмірі 32892 грн. 26 коп. станом на 20.02.2023 року та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, проте відповідач порушив умови договору та ухилявся від погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого виникла вказана заборгованість. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконував, за ним перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 20.02.2023 року становить в загальному розмірі 32892 грн. 26 коп., яка складається з наступного: 25942 грн. 34 коп. заборгованість за кредитом; 6949 грн. 92 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, де підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач надав суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував. В обґрунтування відзиву зазначив, що він дійсно був клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та мав пенсійну та кредитну платіжні картки. Всередині квітня 2021 року невідомими особами з банківської картки ПАТ «ПриватБанк» були викрадені грошові кошти в розмірі 27000 грн., зокрема шляхом збільшення кредитного ліміту по картці та отримання кредиту на зазначену суму коштів в готівковій формі. 13.05.2021 року ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за його заявою за фактом крадіжки грошових коштів було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. 08.06.2021 року та 19.02.2022 року відповідачем на адресу позивача були направлені листи із зазначенням фактів крадіжки з його картки невідомими особами грошових коштів та заявлено прохання про надання інформації про те коли, ким та за яких обставин було отримано грошові кошти в сумі 27000 грн. за платіжною кредитною карткою [PERSON] . При цьому, як вказує відповідач, грошові кошти він не отримував, вказані кошти були викрадені шахрайським шляхом третіми особами, на яких і має покладатися відповідальність щодо їх повернення, в свою чергу він вжив всіх наявних заходів для припинення протиправних дій. Крім того відповідач зазначає, що надана позивачем Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підписана ним 26.12.2018 року, не містить посилання на номер кредитного договору та номер кредитної картки, що дало б підстави стверджувати, що відповідач шляхом підписання Анкети-заяви від 26.12.2018 року приєднався до Умов та правил надання банківських послуг банку з метою укладення саме кредитного договору, а не будь-якого іншого. Банком не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявність між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо укладання кредитного договору від 26.12.2018 року. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві. Крім того, будь-яких доказів на підтвердження того, що при укладенні договору про надання банківських послуг діяли Умови і правила надання банківських послуг саме в такій редакції, яка існувала на час підписання анкети-заяви, позивач суду не надав. Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа, що містить усі істотні умови. Позивач не довів належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомився саме із цими Правилами надання банківських послуг, а також не відомо на яких умовах та з якими відсотками і штрафними санкціями погодився відповідач під час підписання анкети-зави. Вважає,\~що жодних\~належних доказів,\~що він\~отримав кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~за договором\~б/н\~від 26.12.2018\~року,\~доведеність факту\~отримання саме\~ним відповідних\~грошових коштів\~та наявність\~заборгованості за\~наданим кредитом,\~матеріали справи\~не містять.З урахуванням викладеного просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 26.12.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Укладення договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (п. п. 1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов). Ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач, та мобільний телефон, який вказав відповідач (п. 1.1.1.15 та п. 1.1.1.16 У мов) в Заяві. З виписки з карткового рахунку прослідковується, що відповідач користувався грошима, а отже отримав кредитну карку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз`яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Відповідача було ознайомлено з Умовами та правилами надання банківських послуг, згідно його заяви він зобов`язався самостійно ознайомлюватися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів на сайті банку. Тому посилання відповідача на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування, не має прийматись судом до уваги. Крім того, посилання відповідача на те, що коштами заволоділи шахраї є необґрунтованим, оскільки кожна операція забезпечена авторизацією та ОТР-паролі для входу в комплекси та підтвердження платежів надсилалися на його номер мобільного телефону та доступні були тільки відповідачу. З виписки вбачається, що здійсненню операцій 28.04.2021 року передувало успішне проходження ним авторизації, а саме введення реквізитів карти та отримання та введення ОТП-паролю, що додатковий раз підтверджує особисте бажання клієнта на здійснення операцій та запобігає виконання операцій шахрайським шляхом. З урахуванням викладеного, просив позов задовольнити у повному обсязі. Судом встановлено, що 26 грудня 2018 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що не спростовується відповідачем. За змістом підписаної заяви відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Разом з цим, анкета-заява, підписана відповідачем 26.12.2018 року, не містить даних про кредитний ліміт, вид та строк дії картки, на яку кредитний ліміт було встановлено, розмір відсотків, пільгові умови або будь-яка інша інформація про умови кредитування. Згідно даних довідки Банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), були здійснені наступні операції: старт карткового рахунку, дата проведення 14.11.2019 року, № [NUMBER] , 14.11.2019 року кредитний ліміт- 15000 грн. (примітка: встановлення кредитного ліміту); 14.11.2019 року кредитний ліміт 15000 грн. (примітка: зменшення кредитного ліміту); 21.01.2920 року кредитний ліміт: 25000 гривень (примітка: збільшення кредитного ліміту); 30.01.2020 року кредитний ліміт: 5000 гривень (примітка: зменшення кредитного ліміту); 04.12.2020 року кредитний ліміт: 6000 гривень (примітка: збільшення кредитного ліміту); 14.04.2021 року кредитний ліміт: 15000 гривень (примітка: збільшення кредитного ліміту); 14.04.2021 року кредитний ліміт: 8000 гривень (примітка: зменшення кредитного ліміту); 15.04.2021 року кредитний ліміт: 30000 гривень (примітка: збільшення кредитного ліміту); 16.04.2021 року кредитний ліміт: 15000 гривень (примітка: зменшення кредитного ліміту); 19.04.2021 року кредитний ліміт: 27000 гривень (примітка: збільшення кредитного ліміту); 05.05.2021 року кредитний ліміт: 50000 гривень (примітка: збільшення кредитного ліміту); 05.05.2021 року кредитний ліміт: 27000 гривень (примітка: зменшення кредитного ліміту); 18.08.2021 року кредитний ліміт: 27000 гривень (примітка: зменшення кредитного ліміту); 19.08.2021 року кредитний ліміт: 27000 гривень (примітка: зменшення кредитного ліміту); 30.08.2021 року кредитний ліміт: 27000 гривень (примітка: зменшення кредитного ліміту); 07.09.2021 року кредитний ліміт: 0.00 гривень (примітка: зменшення кредитного ліміту). Відповідно до довідки Банку за кредитним договором №б/н відповідачу були надані наступні кредитні картки: номер картки [NUMBER] , дата відкриття 14.11.2019, термін дії 09/23; номер картки [NUMBER] , дата відкриття 15.04.2021, термін дії 02/25; номер картки [NUMBER] , дата відкриття 05.05.2021, термін дії 03/25. Позивачем додано до матеріалів справи витяг із Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» та копія Умов та Правил надання банківських послуг. Також позивачем додано до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 05.05.2021 року, а не на час підписання анкети-заяви 26 грудня 2018 року. В цьому Паспорті зазначено, що зазначена в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 20.05.2021 року, тобто протягом періоду з 05.05.2021 року по 20.05.2021 року. Даними банківської виписки по картковому рахунку підтверджується, що відповідач протягом 2019-2021 років користувався коштами банку та частково погашав заборгованість. Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримував кошти банку шляхом користування кредитною карткою, на яку було встановлено кредитний ліміт, який змінювався. Згідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Звертаючись з позовом, АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що підписуючи анкету-заяву відповідач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, а отже виявив згоду на укладення кредитного договору. Судом встановлено, що анкета-заява, підписана відповідачем 26.12.2018 року, не містить даних про кредитний ліміт, вид та строк дії картки, на яку кредитний ліміт було встановлено, розмір відсотків, пільгові умови або будь-яка іншу інформацію про умови кредитування. Вказана анкета заява лише свідчить про те, що відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, який міститься в матеріалах даної справи, не визнається відповідачем та не містять його підпису, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.12.2018 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Долучений представником позивача Паспорт споживчого кредиту (а.с.14-17) не спростовує зазначені вище висновки суду, оскільки Паспорт споживчого кредиту був підписаний відповідачем 05.05.2021 року, а не на час підписання анкети-заяви 26 грудня 2018 року. В цьому Паспорті зазначено, що наявна в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 20.05.2021 року, тобто протягом періоду з 05.05.2021 року по 20.05.2021 року. З виписки за договором (а.с.9) видно, що в період з 05.05.2021 року по 20.05.2021 року відповідач кошти банку не отримував і ними не користувався, як не користувався ними і надалі, крім тог, що 09.06.2021 року переказав на свою карту 313.57 грн. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст.\~634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами у визначеному розмірі, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ "ПриватБанк" дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону "Про захист прав споживачів", про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Вищезазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03.07.2019 року. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами по справі не було укладено кредитний договір 26 грудня 2018 року шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно ч. 2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Беручи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення прав АТ КБ «ПриватБанк», слід зробити висновок, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З матеріалів справи вбачається і неспростоване відповідачем, що 26.12.2018 року він звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг і підписав Анкету-заяву, на підставі якої отримав можливість користуватися кредитними коштами. Відповідачу видавались кредитні картки, встановлювався кредитний ліміт. Відповідач користувався карткою, отримуючи від Банка кредитні кошти з власної ініціативи, частково здійснював погашення отриманих коштів, що вбачається з виписки із банківського рахунку на його ім`я. Враховуючи транзакції за випискою по рахунку відповідача, за винятком тих надходжень та списань, які не були погоджені сторонами та умови яких відсутні в підписаній анкеті-заяві, з 26.12.2018 року [PERSON] фактично повернув 150505 грн. 96 коп. та фактично використав 175951,82 грн. Неповернення позичальником отриманих коштів за вимогою Банку свідчить про порушення прав позивача, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача на користь позивача отриманих відповідачем та використаних ним коштів за Анкетою-заявою від 26.12.2018 року у розмірі 25445 грн. 86 коп. В частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих позивачем відсотків суд відмовляє. Щодо посилання відповідача про заволодіння коштами в сумі 27000 грн. невідомими особами, суд зазначає наступне. [PERSON] посилається на те, що всередині квітня 2021 року невідомими особами з банківської картки ПАТ «ПриватБанк» були викрадені грошові кошти в розмірі 27000 грн., зокрема шляхом збільшення кредитного ліміту по картці та отримання кредиту на зазначену суму коштів в готівковій формі. 13.05.2021 року ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за його заявою за фактом крадіжки грошових коштів було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. 08.06.2021 року та 19.02.2022 року відповідачем на адресу позивача були направлені листи із зазначенням фактів крадіжки з його картки невідомими особами. Проте, згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на звернення [PERSON] , було встановлено, що 28.04.2021 року за рахунком, який належить [PERSON] , був здійснений переказ коштів. При здійсненні переказу були коректно введені номер картки, термін її дії та CVV2 код. Після чого транзакція була підтверджена 3Dsecure, який надсилався на фінансовий телефон. Грошові кошти були зняті в банкоматі, при знятті коштів був правильно введений ПІН-код картки. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 14.05.2021 року встановлено, що органом досудового розслідування проводилося досудове розслідування за заявою [PERSON] , було встановлено, що потерпілому [PERSON] матеріальної шкоди завдано не було, так як грошові кошти були кредитними, в свою чергу АТ КБ «ПриватБанк» заблокував банківську картку «Універсальна», «Для виплат», що належать [PERSON] з заборгованістю у розмірі 26997 грн. Постановою дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області кримінальне провадження було закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. ( а. с. 144) Таким чином, суд погоджується із доводами представника позивача, що здійсненню відповідачем операцій 28.04.2021 року передувало успішне проходження ним авторизації, а саме введення реквізитів карти та отримання та введення ОТП-паролю, що підтверджує особисте бажання клієнта на здійснення операцій та запобігає виконання операцій шахрайським шляхом. Беручи до уваги, що факт крадіжки коштів не підтверджений належними і допустимими доказами, що кримінальне провадження за фактом крадіжки закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд вважає аргументи відповідача про те, що кошти з його картки були викрадені, не доведеними. Оцінивши надані суду докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача. Суд стягує з відповідача на користь позивача отримані відповідачем та використані ним кошти у розмірі 25445 грн. 86 коп. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ Позивачем\~при подачі\~позову до\~суду сплачено\~судовий збір\~в розмірі\~2684,00\~грн.\~Беручи до\~уваги,\~що позовні\~вимоги суд\~задовольняє частково,\~на користь\~позивача підлягає\~відшкодуванню \~судовий збір\~пропорційно частці\~задоволених вимог,\~а саме\~-\~2076\~грн.\~37\~коп. Згідно з пунктом 9 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Частиною 6\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення Серії [NUMBER] від 20.02.2019 року та копією довідки до акту огляду МСЕК, він звільняється від сплати судового збору на користь позивача, а витрати на сплату судового збору в розмірі 2076 грн. 37 коп. компенсується позивачеві за рахунок держави.

Outcome: partial