Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина. За життя мати була власником 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Позивач стверджував,\~що після\~смерті спадкодавцявчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причин, що пов`язано з початком повномасштабної війни рф проти України. Враховуючи викладене, позивач просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач ОМР процесуальним правом надання відзиву не скористалась, заперечень проти позову не надала. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя остання була власником 2/3 частини квартири [ADDRESS] (лист КП «БТІ» ОМР №23952/04/04). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Факт родинних відносин спадкодавця із позивачем підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] . 12.05.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Мазаратій І.В. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріальна дія не вчинена. Листом нотаріуса від 25.05.2023 року № 170/01-16 позивач повідомлений, що пропустив встановлений законом строк на звернення із заявою про прийняття спадщини, не позбавлений права пред`явлення даного позову. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану"\~перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такі причини визначаються судом поважними в кожному конкретному випадку, є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Згідно правової позиції Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. При вирішенні спору суд враховує, що строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця припав на введення та території України з 24.02.2022 року воєнного стану, позивач тривалий час працював за межами України. Відповідно до норм чинного в Україні законодавства, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) - надзвичайними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання певних зобов`язань. \~ \~ \~ \~На засвідчення існування в державі форс-мажорних обставин у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05.30 год. 24.02.2022 року Торгово-промислова палата України 28.02.2022 року опублікувала відповідний лист за №2024/02.0-7.1. Загальновідомим також є той факт, що з моменту введення воєнного стану було одразу призупинено роботу державних реєстрів, нотаріусів, інших державних органів влади, часткова робота яких відновилася лише через декілька місяців, що також унеможливлювало своєчасне звернення позивача до нотаріуса для оформлення спадщини. Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України у листі від 11.07.2022 року № 55476/37.1/32-22 «щодо деяких питань нотаріату в умовах воєнного стану» воєнні дії є різновидом непереборної сили найбільш критичного порядку. Їх вплив на цивільні відносини часто є настільки масштабним, що норми, які регулюють розгортання таких відносин в умовах мирного часу, під час дії воєнного стану виявляються абсолютно неадекватними реаліям поточного моменту. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved