Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначила, що є дочкою [PERSON] . З кінця 2016 року позивач разом з матір`ю проживають окремо від батька. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня 2017 року по справі №623/375/17 стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання позивача до її повноліття. Весь час відповідач виконував свої обов`язки та сплачував аліменти шляхом їх утримання з заробітної плати. Однак 28 листопада 2023 року позивачу виповнилося 18 років у зв`язку з чим виплата аліментів припинилася. При цьому, влітку 2023 року позивача зараховано до НАУ ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на денну форму здобуття освіти за рахунок видатків державного бюджету. Позивач проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Оскільки навчається на денній формі навчання, то працювати з метою отримання заробітку та самостійно себе утримувати не має змоги. Зазначає, що батько є працездатним отримує регулярний дохід, оскільки працює електромонтером з ремонту і обслуговування електроустаткування 5 розряду в Ізюмському комунальному підприємстві теплових мереж та має у власності земельну ділянку та житловий будинок, в якому і проживає. Інших дітей у батька немає та на його утриманні ніхто не перебуває. [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову, і до закінчення терміну навчання, тобто до 01 липня 2026 року. Ухвалою суду від 10 січня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого вона має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, однак у заяві від 24 січня 2024 року позовні вимоги визнав. В судове засідання сторони не з`явилися, в письмових заявах просили справу розглянути за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до Договору про навчання у закладі вищої освіти № 8/2023-005 від 09 серпня 2023 року (за формою І-2023), укладеного між Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та вступником - [PERSON] , від імені якої діє законний представник [PERSON] , заклад освіти взяв на себе зобов`язання зарахувати вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою інформаційна, бібліотечна та архівна справа, за спеціальністю 029 інформаційна, бібліотечна та архівна справа, зі строком навчання до 01 липня 2026 року. Відповідно до Довідки від 27 листопада 2023 року № 415-23/7ф, виданою в.о. декана 7 факультету НАУ ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», [PERSON] є здобувачем вищої освіти в НАУ ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» 1 курсу денного відділення гуманітарно-правового факультету, освітній ступінь «Бакалавр». Навчається з 01.09.2023 за кошти державного бюджету. Зарахована на 1 курс наказом № 1158-уч від 10.08.2023. Загальний термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2027. Відповідно до Довідки про доходи від 21 грудня 2023 року, [PERSON] працює в Ізюмському комунальному підприємстві теплових мереж на посаді Електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування 5 розряд, за червень-листопад 2023 року йому нараховано заробітної плати у загальному розмірі 108860,71 грн. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їхніх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Наведеному відповідають і роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач визнав, що має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Водночас позивачем належними і допустими доказами доведено наявність потреби у матеріальній допомозі. Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності, а також враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не заперечував той факт, що має можливість і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, визнав позовні вимоги, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 09 січня 2024 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до 28 листопада 2028 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідач визнав позовні вимоги, а позивач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 605,60 грн 00 коп.

Outcome: approved