Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

09.11.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24.01.2003 Білозерським райвідділом реєстрації актів громадського стану Херсонської області, актовий запис №3. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , 2003 року народження та дочка [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось, тому у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. В сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Позивач вважає, що шлюб фактично припинив існування з січня 2021 року, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Вказане стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 14.11.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. 12.12.2023 на адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з позовної заяви, сторони між собою уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , шлюб зареєстровано 24.01.2003 Білозерським райвідділом реєстрації актів громадського стану Херсонської області, актовий запис №3 (а.с. 3). Від вказаного шлюбу у сторін народились діти: дочка [PERSON] , 2003 року народження та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 7). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Слід зазначити, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відновлювати сімейні стосунки із відповідачем вона не бажає та дійшла виваженого висновку, що це зробити неможливо. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення дієвих заходів спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намірів зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим надалі зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому він повинен бути розірваний. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а тому з огляду на те, що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Крім того, позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з нею, однак, підстав для цього не зазначає, та висновку чи рішення відповідних органів опіки і піклування про доцільність визначення місця проживання дитини саме з нею суду не надає. При цьому, згідно норм ЦПК України зверненню особи до суду передує наявність спору між сторонами, а відтак в позові викладаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначаються докази, що підтверджують вказані обставини. Разом з тим, в матеріалах позовної заяви взагалі відсутні будь-які відомості, які б свідчили про наявність спору між сторонами про місце проживання дитини. А тому, дана вимога задоволенню не підлягає. В силу вимог ст. 113 СК України, суд, вирішує порушене позивачем питання щодо залишення їй прізвища відповідача. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: partial