Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із вказаним позовом, в якому просила поділити квартиру [ADDRESS] в натурі між співвласниками, виділивши кухню «3» площею 10,1 кв.м, ванну кімнату «4» площею 3,1 кв.м, туалет «5» площею 1,3 кв.м, коридор «1» площею 11,6 кв.м, кімнату «6» площею 8,8 кв.м та кімнату «7» площею 7 кв.м, а відповідачу виділити кімнату «2» площею 16,3 кв.м, кімнату «8» площею 13,6 кв.м, веранду «І» площею 11 кв.м та кладовку «ІІ» площею 4,5 кв.м. Свої вимоги обґрунтовані тим, що спільно з відповідачем володіє вищевказаною квартирою, але спільне проживання у ній без поділу в натурі неможливе. В подальшому змінила позовні вимоги, остаточно просить визнати розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру рівними по частині за кожним, поділ квартири в натурі здійснити за первинними позовними вимогами. Ухвалою судді від 23.08.2019 року відкрито провадження у даній справі та справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 26.12.2019 призначено судову будівельно - технічну експертизу, провадження зупинено. Після надходження висновку експерта ухвалою судді від 12.12.2022 року провадження у справі поновлено. У відзиві та доповненні до нього відповідач позов не визнав, вважав його таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Після розірвання шлюбу з 2008 року [PERSON] не брала участі в утриманні спільного майна (комунальні платежі, поточний та капітальний ремонти тощо). Тоді як відповідач повністю перекрив новою покрівлею дах, зробив поточний та капітальний ремонти, повністю замінив систему опалення. Наразі відбулися зміни у плануванні квартири, зокрема добудовано приміщення під котельню, яке здійснено без дозвільних документів, тобто самочинно. Наявність у складі спірної квартири самовільно збудованого приміщення унеможливлює її поділ в натурі. Готовий сплатити позивачу розумну компенесацію вартості її частини квартири, але у задоволенні позову просить відмовити. Також звернув увагу суду, що позивач пропустила визначений ст. 72 СК України трирічний строк для звернення до суду із вимогою про поділ майна подружжя. Однак, про застосування позовної давності не клопотав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів в ньому викладених. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надавши проти нього заперечення, які аналогічні раніше поданим до суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. З 10 вересня 2003 року по 22 грудня 2007 року сторони перебували у шлюбі. 25.05.2006 [PERSON] придбав у власність квартиру під [ADDRESS] жилою площею 47,9 кв.м, загальною площею 90,1 кв.м (а.с. 7). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05.05.2016 у справі № 576/2447/15-ц, яке було залишене без змін постановою Верховного Суду України від 21.03.1018, визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Також колегія суддів апеляційного суду вважала встановленим, що спірна квартира є спільним майном подружжя, позивач [PERSON] до червня 2015 року користувалась цим нерухомим майном і про порушення свого права вона довідалась лише з червня 2015 року коли [PERSON] почав не визнавати її право на це майно про що він і підтвердив звертаючись із зустрічним позовом про визнання цього нерухомого майна його особистою власністю. 02.06.2016 відомості про співвласників спірної квартири [PERSON] та [PERSON] внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчить витяг із вказаного реєстру (а.с. 4). За технічним паспортом, який був складений станом на 25.05.2006, у квартирі наявні чотири житлові кімнати площею 16,3 кв.м, 8,8 кв.м, 9,2 кв.м та 13,6 кв.м, кухня площею 10,1 кв.м., ванна кімната площею 3,1 кв.м, туалет площею 1,3 кв.м, коридор площею 11,6 кв.м, веранда площею 11 кв.м та кладовка площею 4,5 кв.м. Загальна площа квартири складала 89,5 кв.м, житлова - 47,9 кв.м. За технічним паспортом, який був складений станом на 14.07.2015, у квартирі наявні чотири житлові кімнати площею 16,3 кв.м, 8,8 кв.м, 9,2 кв.м та 13,6 кв.м, кухня площею 10,1 кв.м., ванна кімната площею 3,1 кв.м, туалет площею 1,3 кв.м, коридор площею 11,6 кв.м, веранда площею 11 кв.м та кладовка площею 4,5 кв.м. Загальна площа квартири складала 89,5 кв.м, житлова - 47,9 кв.м (а.с. 9-11). За технічним паспортом, який виготовлено станом на 27.06.2018, у квартирі є дві житлові кімнати площею 16,2 кв.м та 12,1 кв.м, кухня площею 11,7 кв.м., ванна кімната площею 6,1 кв.м, вітальня площею 19,6 кв.м, два коридори площею 6,2 кв.м та 10,6 кв.м, комора площею 4,1 кв.м та тераса площею 3,5 кв.м. Загальна площа квартири складала 90,1 кв.м, житлова - 47,9 кв.м. Відомості про самочинне будівництво в технічному паспорті відсутні (а.с. 21-25). За технічним паспортом, який виготовлено станом на 01.10.2019, у квартирі є три житлові кімнати площею 15,9 кв.м, 11,8 кв.м та 30,7 кв.м, кухня площею 12,2 кв.м., санвузол площею 6,0 кв.м, коридор площею 6,3 кв.м, комора площею 3,9 кв.м та котельна площею 2,4 кв.м. Загальна площа квартири складала 89,2 кв.м, житлова - 58,4 кв.м. Прибудова - котельня збудована без дозвільних документів (а.с. 71-72). З висновку судового експерта № 55/2019 (на замовлення відповідача [PERSON] ) вбачається, що з моменту укладення договору купівлі - продажу квартири, тобто з 25.05.2006, по день здійснення дослідження (12.10.19) відбулися зміни у плануванні квартири [ADDRESS] . Встановлено, що прибудову під котельню збудовано без дозвільних документів, поділ спірної квартири з метою облаштування двох окремих ізольованих квартир можливий шляхом проведення реконструкції (а.с. 73-87). Судом також була призначена судова будівельно - технічна експертиза, за висновком якої з технічної точки зору поділ спірної квартири у відповідності з ідеальними частками кожного співвласника із виділенням кожній із сторін відокремленої частини квартири із окремим входом є можливим. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), відповідно до ч.1 ст. 60 СК України. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст.68 СК України). Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05.05.2016 у справі № 576/2447/15-ц визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Тому позов в частині визнання часток співвласників рівними підлягає задоволенню. Ухвалою суду від 26.12.2019 року за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Сумського відділення Харківського науково-дослідного ініституту судових експертиз. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 17 від 28.11.2022 року з технічної точки зору поділ спірної квартири у відповідності з ідеальними частками кожного співвласника із виділенням кожній із сторін відокремленої частини квартири із окремим входом є можливим. При цьому на розгляд суду експерт запропонував один найбільш раціональний варіант розподілу квартири між співвласниками, в рівних частках. Так, судовий експерт запропонував виділити позивачу [PERSON] житлову кімнату 3 площею 15,9 кв.м, житлову кімнату 4 площею 11,8 кв.м та частину житлової кімнати 7 площею 3,5кв.м, а також кухню площею 12,2 кв. Відповідачу [PERSON] - коридор площею 6,3 кв.м, санвузол площею 6,0 кв.м, комору площею 3,9 кв.м та частину житлової кімнати 7 площею 27,2 кв.м. Такий розподіл квартири потребує проведення низки переустаткувань та обладнання новостворених квартир самостійними системами опалення, водопостачання, іншими інженерними системами, розподілу горища. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ від 4.10.1991р. № 7 «Про судову практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. В судовому засіданні встановлена технічна можливість поділу спірної квартири в житловому будинку без відступлення від ідеальних часток та з проведенням ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню її приміщень. Враховуючи в сукупності встановлені у справі фактичні обставини та викладені вище норми законодавства, суд вважає за доцільне провести поділ спірної квартири згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17 від 28.11.2022 року за єдиним варіантом, який не порушує ідеальних часток кожного із співвласників та в рівній мірі забезпечує можливість індивідуальної експлуатації квартири кожним із власників. Суд вважає за можливе виділити в натурі позивачу [PERSON] житлову кімнату 3 площею 15,9 кв.м, житлову кімнату 4 площею 11,8 кв.м та частину житлової кімнати 7 площею 3,5кв.м, а також кухню площею 12,2 кв. Відповідачу [PERSON] необхідно виділити в натурі коридор площею 6,3 кв.м, санвузол площею 6,0 кв.м, комору площею 3,9 кв.м та частину житлової кімнати 7 площею 27,2 кв.м. Поділ спірної квартири в житловому будинку за варіантом, запропонованим експертом, відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, враховує інтереси усіх сторін та не завдасть неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Строк позовної давності, на думку суду, не пропущений. Так, на час прийняття Апеляційним судом Сумської області рішення, яким спірну квартиру визнано спільною сумісною власністю сторін, вони вже не перебували в зареєстрованому шлюбі. Відтак на вказане майно розповсюджується режим загальної позовної давності, а позов про його виділення в натурі може бути поданий протягом усього часу спільної володіння. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому сплачені позивачем судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та 7065 грн. витрат на проведення судової будівельно - технічної експертизи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved