Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що, 26.12.1967 року Виконавчим комітетом Приморської Ради депутатів трудящих її батьку [PERSON] було видано Ордер Серії ПР № 1182 на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, відповідно до Розпорядження № 111 Виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів м. Одеси Одеської області від 19.04.1985 року на [PERSON] переоформлено особистий рахунок на займану житлову площу в квартирі [ADDRESS] , з правом укладення договору найму жилплощаді. Окрім позивача у вказаній житловій квартирі є зареєстрованим відповідач [PERSON] , [INFO] , який є колишнім чоловіком [PERSON] . Однак, відповідач не проживає у даному житловому приміщенні понад сімнадцяти років. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження майном, зобов`язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] . Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25.09.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України (sv.od.court.gov.ua). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується наявним в матеріалах справи доказом. Так, батьку позивача [PERSON] було видано Ордер Серії ПР № 1182 на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного документа. В подальшому, відповідно до Розпорядження № 111 Виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів м. Одеси Одеської області від 19.04.1985 року на [PERSON] переоформлено особистий рахунок на займану житлову площу в квартирі [ADDRESS] , з правом укладення договору найму жилплощаді, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного документа. В рамках розгляду даної справи ухвалою суду від 19.12.2023 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів, а саме витребувано з Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради інформацію, що адреса будинку [ADDRESS] змінилась на будинок [ADDRESS] . На виконання вимог вказаної ухвали суду Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради надано інформацію, що в перевірених рішеннях та розпорядженнях Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів з 1971 року по 1980 рік та Виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради з 1980 року по 2015 рік, які є на зберіганні в Департаменту, знайдено розпорядження Виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 16.02.1983 року № 53 «Про перейменування вул. Дніпровської на вул. Героїв Сталінграду» щодо зміни поштового номеру будинку [ADDRESS] , копію якого надають. Так, з наявного в матеріалах справи Розпорядження Виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів № 53 від 16.02.1983 року вбачається, що [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] . Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] є зареєстрованими [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 236956 від 21.09.2023 року. Однак, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , понад сімнадцяти років. Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 19.01.2023 року, складеного ТОВ «КК «Суворовський», з якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 30 жовтня 2006 року, фактично не проживає гр. [PERSON] . Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що факт реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною вище адресою порушує права [PERSON] , як законного користувача майна щодо користування та розпорядження житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] , зобов`язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази в підтвердження викладених обставин є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для задоволення даного позову, а тому слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування вказаною вище житловою квартирою. На підставі наведеного,

Outcome: approved