Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Адвокат Бакшеєва А.В. за допомогою системи "Електронний суд" звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, який визначений на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 року по справі № 641/156/22 та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та дитина залишилась проживати з позивачем. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надавав, через що позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 2300 грн. Підставою для звернення до суду про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі стало те, що позивач не мала жодних відомостей про офіційний дохід відповідача. На теперішній час стало відомо, що відповідач є учасником бойових дій та проходить військову службу в лавах Збройних Сил України. Визначених за рішенням суду аліментів у розмір 2300 грн. на даний період часу не вистачає на утримання неповнолітнього [PERSON] . Крім того, значно змінилось матеріальне становище відповідача, оскільки він має офіційний та стабільний дохід, у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.10.2023 р. зазначена позовна заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась. Від представника позивача адвоката Бакшеєвої А.В. на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 04.05.2023 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2300 грн. щомісяця, починаючи з 14.01.2022 року та до досягнення дитиною повноліття. З копії довідки № 1315 встановлено, що [PERSON] перебуває на військовій службі під час проведення загальної мобілізації у військовій частині [NUMBER] Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України. Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі позивач, пред`являючи позов. Змінюючи спосіб стягнення аліментів, з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається із матеріалів справи, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивача зазначила, що раніше визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі недостатній для задоволення потреб дитини, та вказувала на покращення матеріального стану відповідача, як платника аліментів. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зазначених нею доводів. Зокрема, позивач в порушення вимог ст. 12 ЦПК України не надала суду доказів матеріального стану платника аліментів, розміру його доходу. Натомість, лише посилалась на те, що обставини, які впливали на розмір аліментів на час їх присудження, змінились, матеріальне становище [PERSON] на даний час покращилось в зв`язку з тим, що він призваний до лав ЗСУ. З наданих позивачем доказів вбачається, що на даний час відповідач проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] відповідно до довідки начальника відділення кадрів військової частини [NUMBER] . Однак, вказана довідка не містить дати її складання, у ній не вказано, з якого часу відповідач проходить військову службу. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 89 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. При поданні позову [PERSON] не заявляла клопотання про витребування судом довідки про розмір грошового забезпечення відповідача. На підставі наведених норм закону суд доходить висновку, що факт збільшення доходів платника аліментів належними доказами не підтверджений, отже позивач не довела обставини, передбачені ст. 192 СК України, а саме покращення матеріального стану відповідача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в зв`язку з їх недоведеністю. Зазначене не перешкоджає позивачеві повторно звернутись до суду з таким позовом, надавши відповідні докази на підтвердження своїх доводів про необхідність зміни способу стягнення аліментів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Outcome: dismissed