Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

05.10.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позов мотивував тим, що діти мешкають окремо, батько не займається вихованням дітей, матеріально їх не утримує. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не надав. Представник третьої особи просив справу розглядати за відсутності третьої особи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про народження, є [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». На даний час діти проживають разом з матір`ю і знаходяться на її повному утриманні. Батько дітей [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, проживає окремо, як повідомив позивач на даний час знаходиться на території російської федерації. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України №3 в Постанові „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 26.01.2024 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №36, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому ухилення від виховання дитини є лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дітей.

Outcome: approved