Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Васютин Я. В. 28.12.2023 подав заяву про ухвалення додаткового рішення в даній цивільній справі, посилаючись на те, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2023 задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». У рамках розгляду даної справи позивач поніс витрати на оплату судового збору при поданні заяви про забезпечення позову в сумі 536,80 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати в розмірі на загальну суму 8536,80 грн. Адвокат Васютин Я. В. у поданій суду заяві просив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити за відсутності сторони позивача. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява про ухвалення в даній справі додаткового рішення підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що рішенням від 20 грудня 2023 року, повний текст якого складено 22 грудня 2023 року, Тисменицький районний суд Івано-Франківської області задоволив позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнув з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Установлено, що до звернення до суду з позовною заявою, позивачем за подання заяви про забезпечення позову сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.3269057951.1 від 24.10.2023. Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.10.2023 заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви у розмірі 536,80 грн. Згідно вимог п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію ордеру адвоката (а.с.41), копію рахунку № 01/73/2023 від 27.12.2023 на суму 8000 грн, згідно якого первинна правова консультація, аналіз та вивчення матеріалів справи 1 година становить 800 грн, складання та надсилання приватному виконавцю Клименку Р. В. заяви про надання копій матеріалів виконавчого провадження- одна година становить 800 грн, складання та подання до суду заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви- дві години становить 1600 грн, складання та надсилання приватному виконавцю Клименку Р. В. заяви про зупинення вчинення виконавчих дій- одна година становить 800 грн, складання та подання до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню- чотири години становить 3200 грн, складання та подання до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника- одна година становить 800 грн (а.с.42), копію акту № 01/73/2023 про надання послуг професійної правничої допомоги від 27.12.2023 (а.с.43). Вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правничої допомоги адвокатом Васютиним Я. В., суд ураховує відсутність заперечення сторони відповідача та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а відтак неспростованість неспівмірності витрат, які підлягають розподілу між сторонами; загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для позивача. З огляду на викладене, з урахуванням задоволення заявленого позову [PERSON] , того, що понесені останнім у рамках розгляду даної цивільної справи судові витрати є реальними і обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, суд у порядку п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача у користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн та судового збору у розмірі 536,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved