Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

18.12.2023 до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Оратівська селищна рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із нерухомого майна, у тому числі з житлового будинку загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, при цьому, частину спадкового майна заявник оформила у нотаріальному порядку. Однак, при огляді наданих заявником документів для оформлення спадкових прав на зазначений житловий будинок нотаріусом було виявлено розбіжність у написанні прізвища спадкодавця у наданих документах, оскільки у свідоцтві про право власності на житловий будинок №229 , виданого 20.09.1991 виконкомом Новоживотівської сільської Ради народних депутатів, було допущено помилку, а саме видано свідоцтво на дівоче прізвище спадкодавця « [PERSON] », у той час як прізвище матері заявника було « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . За вказаних обставин, для подальшого оформлення спадкових прав виникла необхідність встановлення факту належності спадкодавцеві правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок №229 , виданого 20.09.1991 виконкомом Новоживотівської сільської Ради народних депутатів, у судовому порядку. Ухвалою суду від 21.12.2023 відкрито провадження у справі № 141/927/23 та призначено судове засідання на 25.01.2024, витребувано у Немирівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 208/2022, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заявник [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 25.01.2024 не з`явилася. Натомість, 25.01.2024 до суду надійшла заява заявника [PERSON] від 25.01.2024 про розгляд справи № 141/927/23 без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа Оратівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 25.01.2024 не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 16.01.2024 до суду надійшла заява Оратівської селищної ради № 181/03.01-11 від 12.01.2024 про розгляд справи № 141/927/23 без участі представника селищної ради, проти задоволення заявлених вимог [PERSON] не заперечує. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи № 141/927/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 04.03.1973 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Як убачається зі змісту повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00041010726 від 17.08.2023, [PERSON] народилась [INFO] , у графі «Відомості про батька» зазначено [PERSON] , у графі «Відомості про матір» зазначено [PERSON] . Відповідно до змісту заповіту від 19.05.2005, посвідченого секретарем Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Волинець Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 90, [PERSON] , [INFO] , все своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з погосподарськими будівлями і земельною ділянкою розміром 0,45 га, який знаходиться по [ADDRESS] , грошові вклади в Оратівському ощадному банку по рахунках № № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], заповіла свої дочці [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в смт Оратів Вінницького району Вінницької області, про що 04.03.2022 складено відповідний актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Відповідно до свідоцтва № 229 на право особистої власності на жилий будинок, виданого 20.09.1991 виконкомом Новоживотівської сільської Ради народних депутатів, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Оратівської районної Ради народних депутатів № 163 від 25.06.1987 року та Новоживотівської сільської Ради народних депутатів № 1 від 26.02.1988 року. Згідно довідки № 9-215, виданої 15.11.2023 Новоживотівським старостинським округом Вінницького району Вінницької області, житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , дійсно належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, листом Оратівської селищної ради № 3515/04.02-06 від 27.11.2023 про розгляд заяви [PERSON] стосовно внесення змін чи видачі нового свідоцтва про право власності на жилий будинок, що належав [PERSON] , [PERSON] проінформовано, що оскільки до Державного реєстру прав не внесено інформацію про речові права на будинок, що при житті належав [PERSON] , а також оскільки власник житлового будинку померла, з врахуванням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження щодо внесення змін до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 229 , виданого 20.09.1991 року на ім`я [PERSON] чи щодо видачі нового свідоцтва у селищної ради відсутні. Для вирішення зазначеного питання [PERSON] рекомендовано звернутись до суду. Як убачається з довідки Немирівської державної нотаріальної контори № 866/02-14 від 17.08.2023, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, належне померлій [INFO] [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75317377 від 30.12.2023, спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено Немирівською державною нотаріальною конторою 10.08.2022, номер у нотаріуса 208/2022, номер у Спадковому реєстрі 69562524. З матеріалів спадкової справи № 208/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] убачається, що справу розпочато 10.08.2022 року за заявою [PERSON] . Відповідно до роз`яснення Немирівської державної нотаріальної контори № 864/02-14 від 17.08.2023, при огляді наданих [PERSON] правовстановлюючих документів виявлено розбіжність у написанні призвіща спадкодавця, у зв`язку з чим неможливо підтвердити факт того, чи дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 229 , видане 20 вересня 1991 року виконкомом Новоживотівської сільської ради на ім`я [PERSON] . Для вирішення зазначеного питання [PERSON] рекомендовано звернутись до суду. Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, вказаний факт неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження вказаного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." Також згідно п. 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом установлено, що заінтересована особа згідно поданої заяви №181/03.01-11 від 12.01.2024 не заперечує проти задоволення заявлених вимог заявника. З урахуванням установлених в судовому засіданні фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги, що заявник позбавлена можливості внести зміни в документи в позасудовому порядку, що підтверджується листом Оратівської селищної ради № 3515/04.02-06 від 27.11.2023, суд доходить висновку про доведеність заявником факту належності її померлій матері [PERSON] свідоцтва № 229 на право особистої власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , виданого 20 вересня 1991 року виконкомом Новоживотівської сільської Ради народних депутатів, у зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про укладення шлюбу, свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить реалізація заявником його права на оформлення спадщини та іншого порядку встановлення даного факту немає. Спір про право в даній справі судом не встановлено. Отже, вимога заявника є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved