Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 20 березня 2023 року, в якій просив суд: визнати недійсним правочин про передачу автомобіля, укладений між ним та [PERSON] згідно з розпискою та стягнути з відповідача у натурі все, що він одержав, а саме 12\~000 доларів США, що з урахуванням курсу НБУ та індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних складає 1\~939\~904 грн. 22 коп. В обґрунтування вимог зазначено, що 12 липня 2012 року між ним та відповідачем було укладено правочин, що підтверджується розпискою про надання відповідачу суми 12\~000,00 доларів США, що становить в еквіваленті 464\~600,00 грн. в якості оплати за автомобіль TATRA-815 з державним реєстраційним номером [NUMBER] , а [PERSON] зобов`язаний був передати кошти [PERSON] . При цьому він, позивач, [PERSON] ніколи не бачив, лише довіреність від нього. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань у повному обсязі не виконав, отримані кошти від нього [PERSON] не передав, а пізніше з`ясувалось, що [PERSON] взагалі не знав, що його автомобіль відчужений, оскільки проживає за кордоном. Рішенням суду від 03 серпня 2016 року витребувано спірний транспортний засіб з його володіння і він, як добросовісний набувач, залишився без автомобіля та коштів, оскільки не знав та не міг передбачити, що довіреність від власника [PERSON] на ім`я [PERSON] буде визнана у майбутньому недійсною. Тому оскільки [PERSON] не мав права розпоряджатися даним транспортним засобом та заволодів його коштами шляхом обману, він, як добросовісний набувач, має право вимагати відшкодувати йому завдані збитки внаслідок недійсності укладеного правочину. На підставі статей 330, 388, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України просив вимоги задовольнити. У ході розгляду справи позивач [PERSON] вимоги уточнив та в редакції уточненого позову від 21 квітня 2023 року просить суд стягнути з відповідача у натурі все, що він одержав, а саме 12\~000,00 доларів США з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1\~939\~904,22 грн. на підставі положень статей 509-511, 525, 526, 625 ЦК України. Ухвалою суду від 14 квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду\~від 24\~квітня 2023\~року відмовлено\~у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про розстрочення сплати судового збору. Ухвалою суду від 18 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28 червня 2023 року залучено з власної ініціативи [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі. Ухвалою суду від 28 червня 2023 року за заявою позивача забезпечено позов шляхом заборони [PERSON] вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належної йому на праві приватної власності земельної ділянки загальною площею 5.4732 га, кадастровий номер 3521984400:02:000:9025, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Долинський район, Кіровська сільська рада до ухвалення рішення у справі. Ухвалою суду від 18 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про відкладення розгляду справи. З урахуванням строку перебування справи в провадженні судді, наявності чергової заяви відповідача про відкладення розгляду справи без зазначення причин такого відкладення, суд на підставі ст. 223 ЦПК України не вбачає підстав для її задоволення. Від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення щодо позову, відповідно до яких вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, він є засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ТВВ Будсервіс», однак не згоден з тим, що він являється власником спірного автомобіля Tatra-815 реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки власником указаного автомобіля був і є ТОВ «ТВВ Будсервіс», керівником якого є Княгиня Арх Топольська З.Т., яка уповноважена вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори. Тому він не міг ніяким чином розпорядитися автомобілем, а незаконний продаж спірного автомобіля [PERSON] 18 липня 2012 року було здійснено не [PERSON] , а [PERSON] на підставі недійсної довіреності від ТОВ «ТВВ Будсервіс», що встановлено рішенням суду від 03 серпня 2016 року. [PERSON] не мав ніяких повноважень від ТОВ «ТВВ Будсервіс», а просто незаконно заволодів грошовими коштами від продажу спірного автомобіля. Розписка, яка долучена до матеріалів справи про отримання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів у сумі 12\~000,00 доларів США в якості оплати за автомобіль Tatra-815 реєстраційний номер [NUMBER] , на його думку, була написана після продажу автомобіля під час розгляду справи № 212/6438/14-ц за позовом ТОВ «Будсервіс» про визнання недійсним довіреності і договору купівлі-продажу, визнання права власності і повернення автомобіля. Він не має та не мав права отримувати кошти від [PERSON] і [PERSON] за проданий автомобіль і кошти повинні бути передані [PERSON] у порядку, передбаченому законодавством в ТОВ «ТВВ Будсервіс», як власнику автомобіля. Не підтвердженими ніякими доказами є посилання [PERSON] на той факт, що він залишився без автомобіля, оскільки на виконання рішення суду від 03 серпня 2016 року у справі № 212/6438/14-ц державним виконавцем відкрито виконавче провадження, в рамках якого постановою від 27 червня 2023 року автомобіль оголошено в розшук. Безпідставними є посилання [PERSON] в обґрунтування свої вимог на положення статей 1046-1050 ЦК України, які регулюють правовідносини з надання позики. Тому просить відмовити у задоволенні вимог. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як установлено судом та не оспорюється учасниками процесу, згідно розписки, укладеної у простій письмовій формі, 12 липня 2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] суму 12\~000,00 доларів США як оплату за автомобіль TATRA-815 державний номер [NUMBER] . Гроші отримано повністю, готівкою, для передачі [PERSON] (а.с. 14 копія розписки). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року у справі № 212/6438/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТВВ Будсервіс до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопрестиж Центр» про визнання недійсним довіреності і договору купівлі-продажу, визнання права власності і повернення автомобіля, позов задоволено частково: визнано недійсною довіреність без дати її вчинення, від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВВ Будсервіс», якою уповноважено [PERSON] зняти з обліку транспортний засіб ТАТRА 815 (спеціальний вантажний), 1987 року випуску , червоного кольору, номер двигуна [NUMBER] , номер шасі - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , визнано недійсним договір купівлі-продажу у формі довідки-рахунку ДПІ № 349686, укладений 18 липня 2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВВ Будсервіс» в особі Аксьонова Артема Валерійовича із [PERSON] на продаж належного ТОВ «ТВВ Будсервіс» на праві власності транспортного засобу ТАТRА 815 (спеціальний вантажний), 1987 року випуску , червоного кольору, номер [NUMBER] , номер шасі - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Визнано за ТОВ «ТВВ Будсервіс» право власності на транспортний засіб ТАТRА 815 (спеціальний вантажний), 1987 року випуску, червоного кольору, номер [NUMBER] , номер шасі - [NUMBER] , реєстраційний номер\~ [NUMBER] та витребувано вказаний транспортний засіб від [PERSON] на користь ТОВ «ТВВ БУДСЕРВІС» (а.с. 24-27 копія рішення). У редакції\~уточненого позову\~від 21\~квітня 2023\~року,\~позивач посилається\~на положення\~статті 216\~ЦК України,\~відповідно до\~частини першої\~якої недійсний\~правочин не\~створює юридичних\~наслідків,\~крім тих,\~що пов`язані\~з його\~недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Разом з тим, рішенням Жовтневого районного\~суду міста\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~від 03\~серпня 2016\~року у\~справі №\~212/6438/14-ц, визнано недійсним договір купівлі-продажу у формі довідки-рахунку ДПІ № 349686, укладений 18 липня 2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВВ Будсервіс» в особі Аксьонова Артема Валерійовича із [PERSON] на продаж належного ТОВ «ТВВ БУДСЕРВІС» на праві власності транспортного засобу ТАТRА 815. Відомостей, що [PERSON] чи ТОВ «ТВВ Будсервіс» отримав кошти від позивача за продаж указаного автомобіля, матеріали справи не містять, а відповідач [PERSON] не являється стороною цього правочину. Також позивач\~посилається на\~положення статті\~388\~ЦК України,\~відповідно до\~якої якщо\~майно за\~відплатним договором\~придбане в\~особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати,\~про що\~набувач не\~знав і\~не міг\~знати (добросовісний\~набувач),\~власник має\~право витребувати\~це майно\~від набувача\~лише у\~разі,\~якщо майно: 1)\~було загублене\~власником або\~особою,\~якій він\~передав майно\~у володіння; 2)\~було викрадене\~у власника\~або особи,\~якій він\~передав майно\~у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Однак предметом розписки від 12.07.2012 є отримання відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] грошових коштів у якості оплати за автомобіль для передання третій особі цих коштів. Аналогічне стосується посилання позивача на положення статті 330 ЦК України. Стосовно посилання на застосування статей 510, 526, 536, 611, 625 ЦК України, то указані норми регулюють відносини у зобов`язанні між боржником і кредитором, які не стосуються відносин, що виникли між сторонами у справі, згідно наданих до суду письмових доказів. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 9 лютого 2022 року у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 56), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі №477/2330/18 (пункт 55)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/190 (пункти 5.6, 5.9)). Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 82), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 50), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 94), від 20 жовтня 2021 року у справі № 9901/554/19 (пункт 19), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі 908/976/190 (пункт 5.6), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункт 44)). Інакше кажучи, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, у якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати. Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)). Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі частини 9 статті 158 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову у справі.

Outcome: dismissed