Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідача. 1. 17.08.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - позивач), в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 27.02.2019 року у розмірі 39106,41 гривень судового збору у розмірі 2684,00 гривень. 2. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 27.02.2019 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 40000,00 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.12.3. Таким чином, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та відсотків внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в відсотковому співвідношенні від загальної заборгованості Клієнта. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Згідно п. 2.1.1.12.7.1.1. Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6. Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору клієнт сплачує банку пеню в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 07.07.2023 року має заборгованість у розмірі 39106,41 гривень, яка складається з наступного: 38512,71 гривень заборгованість за тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 593,70 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 гривень нарахована пеня; 0,00 гривень нараховано комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, у зв`язку з чим у позивача виникло право звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. 3. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Крім того, до матеріалів позову додано відповідне клопотання. (зворотній а.с. 4, 94) 5. Представником позивача було подано заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді. (а.с. 65) 6. Представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 96) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2023 року справа № 496/5769/23 була передана судді Портній О.П. (а.с. 98) 8. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 9. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 05 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 101-102) 10. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 11. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду (а.с. 104) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області (а.с. 106), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 12. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 13. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що 27.02.2019 року відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкета-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 27.02.2019 року. (а.с. 33-34). 15. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписанням анкети-заяви відповідно ст. 634 ЦК України в повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АО КБ «ПриватБанк», які розміщенні на офіційному сайті банку в мережі інтернет за посиланням privatbank.ua і які разом із пам`яткою клієнта та тарифами становить між ним і банком Договір про надання банківських послуг. 16. До договору представник позивача додав Паспорт споживчого кредиту (а.с. 35-36), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», зі змінами з 01.09.2014 року (змінено відсоткову ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold» для витрат здійснених після 01.09.2014 року) та змінами від 01.04.2015 року (змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold»: розмір відсоткової ставки, пені тощо) (а.с. 37) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджені протоколом № 50 засідання Правління від 11.12.2018 року (а.с. 38-81). 17. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27 лютого 2019 року, укладеного між банком та клієнтом, вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача станом на 07.07.2023 року становить 39106,41 гривень, що складається з заборгованості за тілом кредиту 38512,71 гривні та заборгованості за простроченими відсотками 593,70 гривень. (а.с. 6-16) 18. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: 27.02.2019 року [NUMBER] (картка Універсальна), термін дії: 12/22. (а.с. 32) 19. У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] зазначено, що за кредитною карткою [NUMBER] були змінені кредитні ліміти, а саме: 27.02.2019 року старт карткового рахунку; 27.02.2019 року 0,00 гривень (встановлення кредитного ліміту); 27.02.2019 року 0,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 27.02.2019 року 8000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 11.05.2019 року 12000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 05.06.2019 року 15000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 25.06.2021 року 25000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 05.08.2021 року 27000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 24.12.2021 року 37000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 05.01.2022 року 40000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 28.10.2022 року 40000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 08.11.2022 року 40000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 22.11.2022 року 40000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 06.12.2022 року 40000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 20.12.2022 року 40000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 26.12.2022 року 0,00 гривень (зменшення кредитного ліміту). (а.с. 31) 20. На підтвердження того, що відповідач користувався вищевказаними картками та відповідно грошовими коштами, позивач надав виписку за договором № б/н за період з 27.02.2019 року по 10.07.2023 року. (а.с. 17-30). 23. Відповідно до п.п. 1.1.2.1.7., 1.1.2.1.8., 1.1.2.1.9. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Держатель картки зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. 25. Згідно п. 1.1.3.1.7. Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення власника, або довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Правилами, про втрату/крадіжку картки, або про можливість несанкціонованого використання картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням картки. 26. Відповідно до п. 1.1.3.1.8. Умов та правил надання банківських послуг, банк зобов`язаний продовжити термін дії картки та усіх інших карток, випущених для довірених осіб, з новою датою закінчення терміну дії за наявності коштів у межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку. 27. В п. 1.1.3.2.3. зазначено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов цього Договору, та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати картку), та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим договором. 28. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» діє згідно чинного законодавства, що підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.06.2021 року, номер 297539366852 (а.с. 87), копією статуту (нова редакція), ідентифікаційний номер 14360570, погодженого Національним Банком України 06.09.2019 року та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року № 712) (а.с. 86-87) та копією Витягу з Державного реєстру банків від 16.08.2021 року № ДРБ-000008 (а.с. 88) ІV. Оцінка Суду. 28. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 29. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 30. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 31. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 32. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 33. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 34. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 35. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 36. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. (ст. 1055 ЦК України). 37. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 38. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднанням є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 39. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ КБ «ПриватБанк»). 40. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. 41. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. 42. Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачки заборгованості за: тілом кредиту в розмірі 38512,71 гривень; за простроченими відсотками в розмірі 593,70 гривень. 43. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 44. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 45. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. 46. Обґрунтовуючи право на нарахування заборгованості, банк посилався на Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку але в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписаної відповідачем 27 лютого 2019 року, яка містить лише персональні дані відповідача, дату та його підпис, та не містить таких основоположних умов, виходячи з яких суд мав би реальну можливість установити укладення договору, а саме дані про істотні умови кредитного договору відповідно до узгоджених тарифів обслуговування кредитної карти (відсоткова ставка, яка мала б відповідати правовідносинам сторін, розмір пені, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту), відсутнє посилання на вид банківських послуг, які споживач мав бажання отримати, разом з тим, що до Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», зі змінами з 01.09.2014 року (змінено відсоткову ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold» для витрат здійснених після 01.09.2014 року) та змінами від 01.04.2015 року (змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold»: розмір відсоткової ставки, пені тощо), що є неможливим для суду повно та всебічно надати оцінку доказам, які є суперечливими. 47. Також на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 27.02.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 07.07.2023 року. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у Постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01.12.2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01.06.2022\~року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21, ЄДРСРУ № 104644740). 48. Також п. 2.1.1.2.1. Витягу Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено, що для надання послуг Банк видає Клієнту картку, її вид визначений в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка є невід`ємною частиною договору між банком та клієнтом. Датою укладення Договору є дата отримання картки, зазначена в Анкеті-заяві. 49. На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості із відповідача представник АТ КБ «ПриватБанк» надав суду Паспорт споживчого кредиту з зазначенням дати надання інформації 27.02.2019 року, з інформацією, яка зберігає чинність та є актуальною до 14.03.2019 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, затверджені протоколом № 50 засідання Правління від 11.12.2018 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», зі змінами з 01.09.2014 року (змінено відсоткову ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold» для витрат здійснених після 01.09.2014 року) та змінами від 01.04.2015 року (змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold»: розмір відсоткової ставки, пені тощо). Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та розміру заборгованості за договором. Як вбачається з матеріалів справи, Паспорт споживчого кредиту, який містить підпис відповідача, також містить інформацію про два види кредитного продукту який випускається позивачем: «Універсальна» та «Універсальна Голд», а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» не містять підпису відповідача на момент підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку з огляду на те, що вони змінювалися. Виходячи з правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) та у постанові Великої Палати ВС від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, які було ухвалено в аналогічних справах, Правила надання банківських послуг, які не підписані та не визнаються позичальником, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору. Що вказує на відсутність підстав для стягнення з відповідачки відсотків та пені за користування кредитними коштами. Окрім цього відповідно до позиції, викладеної у постанові ВС у складі Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 50. Паспортом споживчого кредиту, Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. 51. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. 52. Також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (27.02.2019 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (17.08.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. 53. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи, в яких відсутній підпис боржника, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 54. Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 55. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. 56. Таким чином, за наданим позивачем витягом із умов та правилами надання банківських послуг між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру відсотків, оскільки зазначені складові договору не містять підпису відповідача на дату підписання анкети-заяви. 57. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 58. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 року № 1024-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 59. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 60. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 61. Отже, суду не підтверджено належним чином існування за вказаним кредитним договором визначеного позивачем розміру відсотків, а отже суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог банку щодо стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 593,70 гривень. 62. У той же час, із наданої виписки за договором № б/н за період з 27.02.2019 року по 10.07.2023 року, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання нею кредитних коштів. 63. Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав. 64. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та заборгованість повністю не погашена, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в межах фактичного використання, що становить 38512,71 гривень, в решті позовних вимог слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 65. Як вбачається з наданого платіжного доручення № ZZ423B1TGY від 13 червня 2023 року (а.с. 93), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2684,00 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 2643,25 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 38512,71 грн. ? 2684,00 грн. ? 39106,41 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial