Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 21.12.2016 року між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від імені та в інтересах якої відповідно до\~Закону України «Про споживче кредитування»\~діяло Харківське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1-ВК щодо надання кредиту на придбання житла. Згідно Договору позивачем відповідачу було надано кредит на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 673678,00 грн., строком повернення 297 місяців, починаючи з моменту перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Відповідно до п.1.1 Договору сума кредиту у розмірі 673678,00 грн. надана на будівництво житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 80,56 кв.м. Плата за користування кредитом становить 14,1 відсотків річних. Кредитні кошти у сумі 673678,00 грн. 21.12.2016 були перераховані позивачем та зараховані на рахунок позичальника, відкритий у банку-агенті, який вказаний у п. 2.1 Кредитного договору. [PERSON] свої зобов`язання за договором щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування не виконав, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, загальна сума якої станом на 27 листопада 2023 року становить 86911,37 грн., з яких заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.01.2022 року по 22.11.2023 року становить 81455,44 грн., прострочена заборгованість з погашення кредиту за період з 01.01.2022 по 22.11.2023 року 5455,93 грн. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь прострочену заборгованість на загальну суму 86911,37 грн. та судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно з ч.8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно з\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. 21 грудня 2016 року відповідач [PERSON] уклав з Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» кредитний договір за № 1-ВК та отримав кредит в розмірі 673678,00 грн. зі сплатою 14,1 % річних за користування кредитом на термін 297 місяців. Відповідно до ч.1ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В статті 530\~ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як підтверджується матеріалами справи, позивач виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та у зв`язку з чим відповідач станом на 27 листопада 2023 року має заборгованість\~86911,37 грн., яка складається з наступного: - 81455,44 грн. - прострочена заборгованість з погашення кредиту за період з 01.01.2022 року по 22.11.2023 року; - 5455,93 грн. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.01.2022 року по 22.11.2023 року. Відповідно до чинного цивільного законодавства кредитний договір набирає чинності з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов /ч.1ст. 638 ЦК України/та істотними умовами кредитного договору є предмет, строк повернення та його ціна /розмір процентів/. Відповідно до дійсного змісту норм цивільного права, кредитний договір обов`язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК). За статтею 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 629 ЦК України\~чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2\~ст.1050 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2\~ст. 1054 ЦК України) якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 86911,37 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права, свободи та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Згідно із частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2\~ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»\~з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідностатті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IХ,\~розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2023 року складає 2684,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2684 грн. 00 коп. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідачів в повному обсязі. Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved