Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 30. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. На даний час він з відповідачкою не проживає однією сім`єю, не підтримує шлюбні відносини, мають окремий бюджет. Між ними втрачено почуття любові та поваги. Шлюб має формальний характер. Ураховуючи викладене позивач просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, однак від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. З копій свідоцтв про народження вбачається, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. На даний час [PERSON] та [PERSON] не проживають однією сім`єю, не підтримують шлюбні відносини, мають окремий бюджет. Між ними втрачено почуття любові та поваги. Шлюб має формальний характер. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї і поновлення шлюбних відносин неможливе та суперечитиме інтересам сторін, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Ураховуючи викладене суд задовольняє позов та розриває вказаний шлюб. Відповідно до ст.113 СК України, відповідачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - " [PERSON] ".

Outcome: approved