Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Представник позивача Акціонерного Товариства «УніверсалБанк» Мєшнік Костянтин Ігорович звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" (Код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження 04114, м.Київ, ВУЛИЦЯ АВТОЗАВОДСЬКА, будинок 54/19) заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Моnobаnk" від 19.12.2018 року у розмірі 40479 грн. станом на 08.08.2023 р., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 40479 грн. та судові витрати у розмірі 2684.00 грн. судовий збір. Ухвалою суду від 15.11.2023, прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «УніверсалБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. (а.с.42). Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву, подання клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 06 грудня 2022 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому відповідач виклав свої мотиви щодо необґрунтованості позовних вимог Акціонерного Товариства «Універсал Банк». В обґрунтування позиції посилається на те, що відсутнє підтвердження погоджених Сторонами у письмовій формі умов кредитування, зокрема, будь-яких процентів та неустойки. Заперечення проти нарахованих відсотків та застосування наданих Позивачем витягів з Тарифів, Умов і Правил АТ «Універсал Банк» до правовідносин Сторін. Банком до позовної заяви долучено додатки, якими є: Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, Умови обслуговування рахунків фізичних осіб у АТ «Універсал Банк» (витяг), Тарифи за карткою Монобанк, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.12.2018. Жоден з вищевказаних документів окрім Анкети-заяви, яка не містить жодних умов кредитування, Відповідачем не підписаний. Тобто Банком виконано документи самостійно і надано їх Суду як нібито погоджені умови кредитного договору. Звертає увагу та те, копія електронного документа унеможливлює ідентифікацію його підписантів, зміст її не захищений від внесення правок та викривлення, а надані Позивачем копії не відповідають нормам статей 77, 78, 79, 95, 100 ЦПК України, ст. 1055 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг та принципу безпосереднього дослідження доказів Судом, на що вказують також правові позиції Верховного Суду у справах 16 березня 2020 року у справі № 910/1162/19, від 28.12.2019 року у справі № 922/788/19, від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 та інші. Також, на думку відповідача, банком неправомірно підвищено відсотки у чергові періоди. Зарахування до суми основного боргу процентів та штрафних санкцій, нарахування надмірних відсотків за прострочення виконання зобов`язання на всю суму боргу (а не тільки «тіло кредиту») у різних розмірах та їх включення у позові до тіла кредиту для приховування їх реального розміру від Суду (оскільки тіло кредиту не може перевищувати розмір кредитного ліміту, фактично отриманих/використаних Відповідачем кредитних коштів), не відповідає ст. 1048 ЦК України, а також засадам цивільного законодавства: справедливість, добросовісність та розумність. Збільшення розміру відсоткової ставки за кредитом та нарахування відсотків не на тіло кредиту, а на загальний розмір заборгованості, до якої входили нараховані раніше відсотки, не передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Позивачем також не доведено видачі кредиту та розміру заборгованості загального та по її складовим (основному боргу, процентам, неустойці). За відсутності інформації про витрати клієнтом коштів Банку і внесені на рахунок суми, неможливо встановити, як і коли утворилась сума основного боргу і чи правильно на неї нараховані проценти та інші чергові платежі. Враховуючи те, що Розрахунок Банку не є доказом в розумінні ст. 76 ЦПК України, не містить інформації про витрати клієнтом кредитних коштів і зарахування сплачених коштів на погашення боргу, і не підтверджений жодним первинним бухгалтерським документом, він підлягає відхиленню. Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Позивачем не надано належних та допустимих (взагалі ніяких) доказів видачі Позичальнику кредиту у заявленій сумі, а саме: не було надано кредитного договору, меморіальний ордер чи інший первинний бухгалтерський документ, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, рішення Банку про встановлення Відповідачеві кредитного ліміту (не довідку, а саме рішення, ким і коли воно прийняте, ким затверджене), заяву на видачу готівки з позичкового рахунку Позичальника чи будь-яких інших (взагалі ніяких документів) про отримання Позичальником коштів Банку, і саме за кредитним договором, а не просто за договором про надання банківських послуг. На думку сторони відповідача, виписка по рахунку не є первинним документом. Таким чином неможливо встановити, за який період у відповідача міг утворитися борг, з чого він складається, які похідні платежі на суму основного боргу нараховані, та перевірити правильність розрахунків. Подані Банком роздруківки не відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів та діловодства - неналежність, недопустимість копій цих письмових доказів. Копії (роздруківки), Наказів, Витягів з «Тарифів», з Умов надання банківських послуг та інші копії не містять підпису Відповідача про ознайомлення з ними, як і обов`язкових реквізитів локального правового акта, тому не відомо, яке відношення вони мають до розгляду даної справи. З наданих копій не можливо зрозуміти, чи дійсно надавались ці документи (тарифи, зміни кредитного ліміту, накази), і саме в наданих Суду редакціях, Відповідачу на ознайомлення при відкритті рахунку у Позивача, ким саме, коли, на якій підставі було прийняті (видані, підписані, затверджені). Оскільки Банком надані лише витяги з «тарифів», «умов і правил» та «наказів», не можна бути впевненими, що Банк не приховав від Суду інших їх умов з інформацією, не вигідною для себе Проте, з матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, шо вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, шо встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Outcome: approved