Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

24.08.2023 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у якому просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01 червня 2011 року до 30 червня 2023 року у розмірі 12157,48 грн. за утримання будинку та прибудинкової територій, 3 % річних у розмірі 505,39 грн.. інфляційних збитків в сумі 126246 грн. за період з 01 січня 2011 року до 31 січня 2022 року, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати, які пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 березня 2004 року у цивільній справі №22-1526 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину квартиру. Вказує, що ЖБК «Автомат - 1» є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку, що підтверджується довідкою - повідомленням Головного управління капітального будівництва виконкому Київської міської ради народних депутатів від 06 лютого 1984 року. Позивач вказує, що розміри платежів затверджені рішеннями органів управління ЖБК «Автомат-1», витяги з яких додаються: з 01.07.2010р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 4,34 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» № 6/06/-2010 від 11.06.2010 р.; з 01.02.2011 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 5,13грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 1/01/-2011 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 10.01.2011 р.; з 01.01.2014 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 6,14 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 12/12/2013 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 10.12.2013 р; з 01.02.2014 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 5,92 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 2/02/-2014 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 12.01.2014 р; з 01.08.2014 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 3,01 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 7/07/-2014 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 15.07.2014 р; з 01.08.2016 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 4,00 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 1/07/2016 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 10.07.2016 р; з 01.11.2019 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 7,00 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 1/10/-2019 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 23.10.2019 р; з 01.04.2023 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 10,00 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 1/01/-2023 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 25.02.2023 р.. ЖБК «Автомат-1» управляє та утримує зазначений будинок та прибудинкову територію, затвердив кошториси, штатні розклади, відповідно до яких та на умовах окремих трудових договорів оплачує працю робітників, уклав та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг: Договір № 1/1133-Ж-13 від 01 квітня 2013 р. на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) з ТОВ "Фірма "Володар Роз"; Договір № 10122 від 01 січня 2022 р. про надання послуг надання послуг з технічного обслуговування і ремонту ліфтів з ПП "Експеримент"; Договір банківського рахунку в ОТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується довідкою про відкриття рахунку; Договір про постачання електричної енергії № 81413017ПУ від 01 грудня 2018 р. з ТОВ "Київські енергетичні послуги" (укладений в електронній формі), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції; Штатний розпис ЖБК "Автомат-1" з 1 січня 2023 р.. Позивач вказує, що відповідач покладені на неї обов`язки зі сплати комунальних послуг належним чином не виконує, у зв`язку з чим, неоплачена заборгованість відповідача перед позивачем за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2011 р. до 30 червня 2023 р. складає 13 925,52 грн., в тому числі 12 157,48 грн. за утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01 січня 2011р. до 31 січня 2022р. 1 262,46 грн. втрати від інфляції, 505,39 грн. 3 % річних, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, що є предметом позовних вимог. Ухвалою суду від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформацію щодо права власності/користування на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29 вересня 2023 року продовжено стороні відповідача встановлений судом п`ятиденний строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до 20.09.2023 року включно. Заяву представника відповідача про розгляд цивільної справи за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Автомат-1» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - залишено без задоволення. Ухвалою суду від 26.01.2024 року, заяву представника позивача про збільшення позовних вимог, подану в межах розгляду справи за позовом Житлово - будівельного кооперативу «Автомат - 1» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території - залишити без розгляду. 02 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить позовну заяву задовольнити частково, вказує, що борг який виник за період з 01 червня 2011 року по вересень 2019 року не підлягає задоволенню у зв`язку з закінченням строку позовної давності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбчається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 березня 2004 року, визнано за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] . Визначено порядок користування квартирою [ADDRESS] , за яким виділити [PERSON] дві кімнати площею 12,2 кв. м. та 12.4 кв. м., а [PERSON] кімнату площею 17,4 кв. м.. (а. с. 67-70) Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу. Згідно із ст. 24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно; кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб. З матеріалів справи слідує, що ЖБК «Автомат - 1» здійснює комплексне обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . За змістом п. 1 наявної в матеріалах справи копії Статуту кооперативу, який заверджено загальними зборами членів Кооперативу Протокол №33-48 від 08 серпня 2016 року, ЖБК «Автомат - 1» організований з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва одного шістнадцятиповерхового будинку на 128 квартир за власні кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком. Згідно п. 2.1., 2.2 Статуту, метою кооперативу є задоволення житлових, економічних, соціальних та інших потреб його членів (асоційованих членів) кооперативу на основі поєднання їх та колективних інтересів, трудової участі та майна, поділу між ними ризиків, витрат від діяльності Кооперативу, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Предметом діяльності Кооперативу є забезпечення житлом та/або не житловим приміщеннями членів (асоційованих членів) кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За змістом п.п. 4.1, Статуту, членом кооперативу можуть бути юридичні особи та фізичні особи, які внесли вступний внесок та пай в порядку, який визначається відповідно до первинного Статуту та додержуються вимог Статуту. Згідно п. 7 Статуту, Вищим органом кооперативу є Загальні збори (збори уповноважених) членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів належить, зокрема: Визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу. Як вбачається з матеріалів справи, загальними зборами членів ЖБК «Атомат - 1» було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території 01.07.2010 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 4,34 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» № 6/06/-2010 від 11.06.2010 р.; з 01.02.2011 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5,13 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 1/01/-2011 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 10.01.2011 р.; з 01.01.2014 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 6,14 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 12/12/2013 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 10.12.2013 р; з 01.02.2014 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 5,92 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 2/02/-2014 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 12.01.2014 р; з 01.08.2014 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 3,01 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 7/07/-2014 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 15.07.2014 р; з 01.08.2016 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 4,00 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 1/07/2016 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 10.07.2016 р; з 01.11.2019 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 7,00 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 1/10/-2019 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 23.10.2019 р; з 01.04.2023 р. - за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі у розмірі 10,00 грн/м.кв./місяць для квартир на підставі протоколу № 1/01/-2023 загальних зборів членів ЖБК «Автомат-1» від 25.02.2023 р. (а. с. 29-37) Крім того, на виконання завдання обслуговування багатоквартирного будинку, ЖБК «Автомат - 1», в межах своєї компетенції, було укладено наступні договори: Договір № 1/1133-Ж-13 від 01 квітня 2013 р. на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) з ТОВ "Фірма "Володар Роз"; Договір № 10122 від 01 січня 2022 р. про надання послуг надання послуг з технічного обслуговування і ремонту ліфтів з ПП "Експеримент"; Договір банківського рахунку в ОТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується довідкою про відкриття рахунку; Договір про постачання електричної енергії № 81413017ПУ від 01 грудня 2018 р. з ТОВ "Київські енергетичні послуги" (укладений в електронній формі), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції; Штатний розпис ЖБК "Автомат-1" з 1 січня 2023 р. Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. За змістом ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про кооперацію», основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 369 ЦК України) Визначений рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 березня 2004 року порядок користування квартирою [ADDRESS] , за яким виділено [PERSON] дві кімнати площею 12,2 кв. м. та 12.4 кв. м., а [PERSON] кімнату площею 17,4 кв. м. свідчить про встановлення між співвланиками іншого порядку користування квартирою, а відтак, розрахунок комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території має бути здійснено пропорційно виділеній частці користування у спільному майні, а не від загальної площі квартири розподіленої на кількість співвласників. Оскільки співвласники хоч і мають рівні частки у майні, проте здійснюють фактичне право користування відповідно до встановленого Апеляційним судом порядку. Таким чином, оскільки відповідачу було виділено в користування житлову кімнату розміром 17,4 кв. м., а іншому співвласнику дві житлові кімнати в загальному розмірі 24,6 кв. м., виходячи із загальної площі квартири у розмірі 68,00 кв. м., загальна площа користування квартирою відповідачем буде становити (68,00 кв. м. - 17,4 кв. м. - 24,6 кв. м.) / 2 = 13 + 17,4 кв. м. = 30,4 кв. м. Вивчивши довідку про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території та за житлово - комунальні співвланика кв. [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що позивач правомірно звернувся з позовними вимогами до відповідача про стягнення 12157,48 грн. за утримання будинку та прибудинкової територій, оскільки нарахування відбувалось згідно з виділеної за рішенням суду частки з урахуванням балкону, помноженої на встановленими загальними зборами ЖБК «Автомат - 1» тарифами. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Системний аналіз положень ст. ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК Української PCP дає підстави для висновку про те, що правовідносини, пов`язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору Житлово - будівельним кооперативом «Автомат-1» правомірно пред`явлено вимоги до [PERSON] про стягнення за період з 01 січня 2011 року по 31 січня 2022 року, 1262,46 грн. витрат від інфляції, 505,39 грн. 3 % річних. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, сторона відповідача вказала на те, що борг який виник за період з 01 червня 2011 року по вересень 2019 року не підлягає задоволенню у зв`язку з закінченням строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст.. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому перебіг позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.. 261 ЦК України). Зі змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. В такому разі слід дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові за № 6-43цс17 від 22 березня 2017 року. Як вбачається з довідки про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території власниці кв. [ADDRESS] , відповідач на протязі всього часу виникнення заборгованості здійснювала оплату за надані комунальні послуги, а всього на загальну суму 8570,83 грн., при цьому останній платіж у розмірі 100,00 грн. здійснено відповідачем в жовтні 2020 року, що свідчить про добровільне виконання зобов`язань відповідача, в той же час, в матеріалах справи відсутні дані, які б надали змогу дослідити призначення платежів квитанції на сплату житлово-комунальних послуг, що дали б змоги встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу за певний період часу, чи повної суми заборгованості. Враховуючи ту обставину, що позивач звернувся з даним позовом до суду 24.08.2023 року слід прийти до висновку що позивачем пред`явлено вимоги в межах позовної давності, не враховуючи зупинення строків Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». З огляду на вищевикладене, суд приходиить до висновку, що позовні вимоги Житлово - будівельного кооперативу «Автомат-1» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Житлово - будівельного кооперативу «Автомат-1»судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду ЖБК «Автомат - 1» уклало з Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та Партнери» Договір про надання правової допомоги № 21/06/2023-02 від 21 червня 2023 року. Відповідно до п. 1.1 Договору, за цим договором бюро зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу стосовно складання, підготовки до подачі і подачі до суду позову Клієнта до власників квартири [ADDRESS] про стягнення на користь клієнта заборгованості. Згідно акту приймання - передачі наданих послуг, Адвокатське бюро надало, а ЖБК «Автомат - 1» отримало правову допомогу згідно переліку на загальну суму 4407,36 грн.. оплата яких підтверджується Платіжною інструкцією №1464 від 22 червня 2023 року. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача представляє [PERSON] на підставі виданого Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» Ордеру на надання правничої допомоги ЖБК «Автомат - 1». Таким чином, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги від 21.06.2023 року № 21/06/2023-02 у сумі 4407,36 грн., що є правомірним розподілом витрат з огляду на задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved