Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Снігурівської міської ради, третя особа: Снігурівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який мотивувала таким. [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя, 04 травня 2020 року, мати склала заповіт, яким заповіла їй земельну ділянку 4825782500:04:000:0038, 4825782500:15:000:0039 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,72 га., розташована в межах території Калинівського старостинського округу Снігурівської міської ради Баштанського району Миколаївської області. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . За звернення до нотаріальної контори, позивачці було відмовлено в оформленні спадкових прав за пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини. Вважає поважними причини такого пропуску через введення державою карантину у зв`язку з загрозою зараження "Ковід-19", перебуванням на стаціонарному лікуванні з 21 грудня 2020 року до 23 лютого 2021 року, введенням воєнного стану, окупацією Снігурівської територіальної громади військами рф та виїздом у зв`язку з цим позивачки 22 березня 2022 року на територію Чехії, частковим пошкодженням будинку вибуховою хвилею та необхідністю придбання іншого житла. Просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю в три місяці. Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року замінено відповідача Снігурівську міську раду Миколаївської області на належного відповідача [PERSON] із залученням її законного представника Вознесенський аграрний професійний ліцей; до участі у справі залучено орган опіки та піклування Снігурівської міської ради. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, із зазначених у позові підстав просила про їх задоволення. Відповідач неповнолітня [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно довідки №387 від 12 грудня 2023 року навчається в Вознесенському професійному аграрному ліцеї з 01 вересня 2023 року по 10 січня 2025 року, навчається дистанційно, так як з початком повномаштабного втрогнення російської федерації на територію України була евакуйована до Грузії у складі учнів КЗ "Новопетрівська спеціальна школа" Снігурівського району Миколаївської області, перебуває на повному державному забезпеченні (а.п.62-зворот). Законний представник [PERSON] , Вознесенський професійний аграрний ліцей, в особі директора І.Мельник подали клопотання про розгляд справи без їх участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду, просять врахувати інтереси неповнолітньої [PERSON] щодо її прав на майно (вх.№864/24-вх.від 29.01.2024р.). Представник органу опіки та піклування Снігурівської міської ради в особі начальника міської військової адміністрації І.Кухти у листі від 19 грудня 2023 року зазначив, що заперечують проти обмеження майнових прав неповнолітньої дитини (вх.№5231/23-вх.від 19.12.2023р.). Представник у судове засідання не прибув. Представник третьої особи Снігурівської державної нотаріальної контори про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до таких висновків. [INFO] в місті Снігурівка Баштанського району Миколаївської області померла [PERSON] , що підтверджується даними копії свідоцтва про її смерть, виданого за актовим записом № 608, що вчинений 25 листопада 2021 року, місце реєстрації смерті: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 5.72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану у межах території Куйбишевської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий номер 4825782500:04:000:0038, 4825782500:15:000:0039, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №743098, виданого 11 листопада 2005 року Снігурівською райдержадміністрацією (а.с.11). За життя, 04 травня 2020 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконувачем обов`язків старости Першотравневого старостинського округа Снігурівського району Миколаївської області Наумець Т.С., зареєстрований у реєстрі №7, яким заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравневої сільської ради, [PERSON] (а.с.10). На час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою на момент смерті була зареєстрована онука [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Позивачка є донькою спадкодавиці, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с.12) та свідоцтвом серії [NUMBER] про шлюб матері зі зміною прізвища на [PERSON] (а.с.13). За її звернення за оформленням спадкових прав, державний нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Ю.В. листом від 12 вересня 2023 року їй роз`яснила, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] не є можливим за пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно відповіді завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Ю.В. від 14 листопада 2023 року та Інформаційної довідки зі Спадкового ресєтру № 74739896 від 14 листопада 2023 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.56-57). Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У ч.2 ст.1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1266 ЦК України). Згідно ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.3, ч.4, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За нормою ч. ч. 1, 2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Частинами 1 та 3 ст. 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доведення поважності пропущеного строку покладається на спадкоємця. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 22 травня 2022 року, а із відповідною заявою про прийняття спадщини позивач [PERSON] звернулася у вересні 2023 року. З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами), від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер. Відповідно до наказу Мінреінтеграції тимчасового окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" територія Снігурівської міської територіальної громади у період з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під окупацією. Згідно виписки №397/26 від 23.02.2021 року КНП "МРФПМЦ" МОР позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 21.12.2020 р. по 23.02.2021 р. (а.с.16). За даними копії візи 900452072, [PERSON] відкрито візу на в`їзд до території Чехії на строк до 21.03.2023р. (а.с.17). У паспорті громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] № [NUMBER] є відмітка про в`їзд до території Чехії 18.03.2023 р. та виїзд 10.06.2023 р. (а.с.18-19). Згідно з актом №50 від 13.09.2023 р. візуального обстеження пошкодженого майна внаслідок військової агресії з боку Російської Федерації, будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , зазнав пошкоджень (а.с.21). Відповідно до довіки №6-290 від 04.10.2023 р. Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Кузенкова Т.О. з червня 2023 року проживає у [ADDRESS] (а.с.22). У відповідності до ст.1221 ЦК України (у редакції на час відкриття спадщини) в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно із ч.1 ст.11-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (у редакції на час відкриття спадщини) у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 148/2003/20 (провадження № 61-404св22) зазначено, що позивач посилався на такі причини пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини: хвороба; постійне проживання за кордоном у Федеративній Республіці Німеччині; наявність встановлених жорстких карантинних обмежень, в результаті чого установи та організації у цій країні не працювали. Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що наведені обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Під час шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, позивач перебував на лікарняному 30 календарних днів та 10 календарних днів. Тож суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не був позбавлений можливості в інший час протягом зазначеного шестимісячного строку надіслати поштою до нотаріальної контори заяву (повідомлення, телеграму) про прийняття спадщини чи подати відповідну заяву або надіслати її консулу. Доказів того, що позивач за станом здоров`я фізично не міг цього зробити до суду не надано. У даній справі позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 21.12.2020 р по 23.02.2021 р., виписана для продовження лікування амбулаторно, спадщина відкрилася [INFO] , тобто вказаний факт не міг вплинути на своєчасне прийняття нею спадщини. Перебування позивачки за кордоном відповідно до наведеного висновку Верховного Суду не перешкоджало їй надіслати поштою до нотаріальної контори заяву (повідомлення, телеграму) про прийняття спадщини чи подати відповідну заяву або надіслати її консулу. Введення державною картинних обмежень та військовий стан самі по собі без сукупності інших обставин не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Тобто, позивачка не довела, що нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері у зв`язку із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій. Крім того, суд враховує, що після смерті [PERSON] є інший спадкоємець за правом представлення-внучка неповнолітня [PERSON] , яка спадщину прийняла, від спадщини не відмовлялася. Оскільки позивачка не довела, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, її позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed