Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 13 квітня 2018 року між [PERSON] та акціонерним товариством «ОТП Банк» укладений кредитний договір № 2108556516, згідно умов якого відповідачу був наданий на споживчі цілі кредит в розмірі 11 803 гривні строком повернення до 13 квітня 2020 року. Крім того, 13 квітня 2018 року [PERSON] було підписано анкету - заяву про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2018556516 CARD від 13/04/2018 р. Позивачем зобов`язання за кредитним договором про виконані належним чином і в повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, заборгованість останньої перед позивачем станом на 28 вересня 2022 року становить 47 363 гривні 90 копійок, в тому числі: 21 806 гривень 78 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 2 705 гривень 99 копійок - заборгованість за відсотками; 11 693 гривні 22 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11 157 гривень 91 копійка - заборгованість за простроченими відсотками, яку відповідачем до цього часу не погашено. В зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою по розгляд справи без його участі; заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі; проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу її реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України». Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву чи заперечень на позовну заяву суду не надала. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору 13 квітня 2018 року між [PERSON] укладений кредитний договір № 2108556516, згідно умов якого відповідачу був наданий на споживчі цілі кредит в розмірі 11 803 гривні строком повернення до 13 квітня 2020 року. Крім того, 13 квітня 2018 року [PERSON] було підписано анкету - заяву про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2018556516 CARD від 13/04/2018 р. Позивачем зобов`язання за кредитним договором виконані належним чином і в повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, заборгованість останньої перед позивачем станом на 28 вересня 2022 року становить 47 363 гривні 90 копійок, в тому числі: 21 806 гривень 78 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 2 705 гривень 99 копійок - заборгованість за відсотками; 11 693 гривні 22 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11 157 гривень 91 копійка - заборгованість за простроченими відсотками; Доказів погашення заборгованості відповідачем перед позивачем матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. (ст. 525 ЦК України). Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про надання банківських послуг, заборгованість останньої перед позивачем станом на 28 вересня 2022 року становить 47 363 гривні 90 копійок, в тому числі: 21 806 гривень 78 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 2 705 гривень 99 копійок - заборгованість за відсотками; 11 693 гривні 22 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11 157 гривень 91 копійка - заборгованість за простроченими відсотками. Доказів погашення відповідачем заборгованості перед позивачем матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні. Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Умовами кредитного договору № 2108556516 від 13 квітня 2018 року не передбачено сплату процентів за користування споживчим кредитом. В обгрунтування заявлених позовних вимог про сплату процентів за користування кредитом, позивач в своїй позовній заяві посилається на паспорт споживчого кредиту, підписаний представником позивача та відповідачем, копію якого додано позивачем до позовної заяви останнього. Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, «Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.». Враховуючи викладене, відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, наданий представником позивача паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 02 липня 2020 року є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими та простроченими відсотками задоволенню не підлягають. Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 2901548090 від 29 листопада 2022 року, позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 481 гривня. Враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, відповідно до ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, 33 500 гривень (вимоги позивача, які підлягають задоволенню) відповідають 70,73% від заявленої ціни позову - 47363 гривні 90 копійок, отже, саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що в грошовому еквіваленті становить 1754 гривні 81 копійка (70,73% від суми 2 481 гривня). На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 6,15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638, 1049, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та

Outcome: partial