Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду через свого представника, адвоката Кравець О.О., через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що між сторонами 05 грудня 2008 року укладено шлюб, який зареєстровано Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №695. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON] . Від відносин у шлюбі подружжя мають спільну малолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послугували ті обставини, що з часом сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З березня 2022 року подружжя сумісно не проживає та не веде спільного господарства. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб. Так, оскільки на даний момент ведення між подружжям спільного господарства та сумісне проживання припинено, за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімей \~ \~ \~ \~ні відносини немає. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, внаслідок чого позивач змушений звернутися до суду з цивільним позовом. Ухвалою суду від 21.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] не з`явився в судове засідання, натомість його представник, адвокат Кравець О.О., який діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серія АР №1132195 від 12.07.2023 року, неодноразово надавав суду заяви про розгляд справи за своєї відсутності та відсутності позивача у судовому засіданні, про що підтримує позов повністю та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Поштовий конверт з повідомлення про розгляд справи повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник відповідачки, адвокат Тивоненко Д.Р., який діє на підставі ордера серія АР №113137 від 20.09.2023 року, був повідомлений про розгляд справи через свою офіційну електронну адресу, однак до суду не з`явився, не надав відзив на позов або заяви про розгляд справи за своєї відсутності та відсутності відповідача. До цього, представник відповідача звертався до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі з метою надання строку для примирення. Таким чином, суд вважає, що відповідач був повідомлений у встановленому законодавством порядку про розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Матеріалами справи доведено, що 05 грудня 2008 року між сторонами укладено шлюб, відповідний запис №695, місце державної реєстрації: Орджонікідзевський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 05.12.2008 року серія [NUMBER] . Копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.02.2009 року виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції підтверджує, що сторони мають спільну малолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що з часом сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося, в наслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З березня 2022 року вони припинили сумісно проживати та більше не ведуть спільне господарство. Тобто, фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сім`ю. Наданий сторонам, згідно ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 року, строк для примирення тривалістю два місяці не надав можливість сторонам зберегти сім`ю. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. За таких обставин суд прийшов до висновку про наявність вагомих підстав в даному випадку для розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд понесені ним судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved