Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду із позовом про стягнення із [PERSON] \~ суму заборгованості за кредитним договором № 09100-11/2022 та судові витрати по справі. У поданій позовній заяві позивач посилається на те, що 27 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 09100-11/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інверструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19970 грн., з яких: 5300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14670 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Всі нарахування за порушення кредитних зобов`язань здійснювались виключно первісним позикодавцем. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 09100-11/2022 в розмірі 19 970 гривень та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача \~адвокат Трачук І.В. подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності відповідача, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У надісланому на адресу суду відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на те, що сталою та послідовною є практика Верховного Суду, за якою відсотки у передбаченому договором розмірі можна нараховувати лише в межах строку кредитування, а якщо боржник користується кредитними коштами поза строком кредитування, - нараховуються проценти в порядку ч. 2\~ст. 625 ЦК України.У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у розмірі, встановленому законом або договором. З огляду на те, що позивачем не доведено наявності заборгованості за вищевказаним договором, відсутності доказів отримання ним кредитних коштів та наявності у позивача права вимоги, тому просить в задоволенні даного позову відмовити повністю. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. 30.01.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позов задоволити повністю та надав копію розрахунку заборгованості та повідомлення про перерахунок коштів в сумі 5 300 гривень на картку клієнта. Ухвалою суду від 02.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 15.01.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. 29.01.2024 представником позивача подано відповідь на відзив. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно договору про надання фінансового кредиту № 09100-11/2022 від 09 листопада 2022 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 300 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 01.12.2022. 29.06.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу № 29062023, за яким ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] , що стверджується договором факторингу № 29062023 від 29.06.2023; актом прийому передачі Реєстру боржників до даного договору та витягом з Реєстру боржників від 29.06.2023. Разом з відповіддю на відзив 29.01.2024 представник позивача надав розрахунок заборгованості за кредитним договором № 09100-11/2022 від 09 листопада 2022 року та копію інформаційної довідки № 2919 від 25.01.2024 з яких вбачається, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів та успішно було перераховано кошти на платіжну карту клієнта о 11.40 годині 09.11.2022 на суму 5 300 гривень. У відповідності до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). У відповідності до ч.ч.2, 8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. За нормами \~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором № 09100-11/2022 від 09 листопада 2022 року в розмірі 19 970 гривень, позивачем разом з позовної заявою надано копію кредитного договору, договір факторингу та додаток до нього, витяги з реєстру боржників, акт прийому передачі від 29.06.2023. Розрахунки заборгованості за укладеним кредитним договором та копію інформаційної довідки № 2919 від 25.01.2024 подано 29.01.2024 з порушенням строків, що передбачені ч.2 ст.83 ЦПК України. Клопотань про поновлення вказаних строків від представника позивача не надходило. За вказаних обставин у відповідності до ч.8 ст.83 ЦПК України вказані докази до розгляду судом не приймаються. Разом з тим, надані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості є документами, що створені самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на яких наполягає позивач. Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по вищевказаному кредитному договору були перераховані грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві щодо вказаних кредитних договорів матеріали справи не містять. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. На підставі п.2 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed