Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що у період шлюбу з відповідачем сторонами була придбана квартира. Зазначає, що вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Угоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто, тому вимушена звернутися до суду із даним позовом. Просить визнати за нею право власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Представник позивача у підготовчому засіданні позов підтримала, вважала можливим розглянути справу по суті у підготовчому провадженні враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав повністю, просить позов задовольнити, справу розглянути без його участі. Ухвалою суду від 25.12.2023 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи наявність заяви відповідача про визнання позову, приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження та задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.02.2009 (а.с.13). Згідно з поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, у провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. Під час перебування у шлюбі 19.09.2019 відповідачем придбано квартиру загальною площею 57,49 кв.м, житловою площею 40,40 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. При укладенні договору купівлі-продажу позивач надала відповідачу згоду на придбання спірної квартири (а.с. 9). Право власності за відповідачем на спірну квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Квартира не перебуває в іпотеці та відносно неї не зареєстровано обтяження, заборони відчуження. \~ \~ \~ \~Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість спірної квартири станом на 24.11. 2023 складає 761744 грн. (а.с.19-27). Факт придбання квартири за спільні кошти подружжя відповідачем не оспорюється, докази на спростування вимог позивача до суду не надано. Відповідно до\~ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як зазначено в ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно вимог ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Судом встановлено, що спірна квартира придбана за час перебування сторін у шлюбі. Докази на підтвердження придбання вказаного житла за особисті кошти відповідача матеріали справи не містять. Тому на підставі ст. 60 СК України спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом статей\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи наведені норми, спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними. Вказане є підставою для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спірної квартири. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв?язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved