Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

23.03.2022 [PERSON] звернувся до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якій зазначив, що він є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . З матір`ю дитини [PERSON] позивач не перебував в зареєстрованому шлюбі, і на момент подачі позовної заяви не підтримував фактичних шлюбних відносин. Просив суд задля задоволення інтересів дитини визначити місце проживання з батьком. Ухвалою Березівського районного суду від 27.03.2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, передано до Миколаївського районного суду Одеської області за підсудністю. Ухвалою судді Миколаївського районного суду Одеської області від 24.04.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено підготовче судове засідання на 06.06.2023 року. [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, відомості про вручення йому повідомлення про день, час та місце розгляду справи були відсутні. Від представника позивача адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, відомості про вручення їй повідомлення про день, час та місце розгляду справи були відсутні. Від представника відповідача адвоката Коноваленка Олексія Андрійовича на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 06.06.2023 року продовжено строк підготовчого провадження, призначено підготовче засідання на 29.06.2023 року. Протокольною ухвалою суду від 29.06.2023 року продовжено строк підготовчого провадження, призначено підготовче засідання на 13.07.2023 року 05.07.2023 року від представника [PERSON] , адвоката Коноваленко О.А., на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява про визначення місця проживання дитини, в якій зазначено, що [PERSON] здійснювалися факти домашнього насильства, в зв`язку з чим Відповідач мусила переїхати з сином в Білгород-Дністровський район Одеської області, де разом із сином проживає в будинку волонтерської допомоги Благодійної організації «Благодійний фонд «Стежка додому». В додатках до зустрічної позовної заяви представником [PERSON] , адвокатом Коноваленко О.А., надано характеристики на особу [PERSON] від президента Благодійної організації «Благодійний фонд «Стежка додому», від начальника служби у справах дітей Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Акт обстеження умов за своїм місцем проживанням. В прохальній частині зустрічного позову про визначення місця проживання дитини просив визначити поважною причину пропуску строку для подання зустрічної позовної заяви та надати [PERSON] додатковий строк для подання зустрічної позовної заяви (у зв`язку з тим, що вона отримала матеріали справи на електронну адресу запізно), визначити місце проживання дитини разом з матір`ю, залучити до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Тузлівської сільської ради, стягнути судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи. Ухвалою судді Миколаївського районного суду Одеської області від 07.07.2023 року зустрічну позовну заяву подану адвокатом Коноваленко О.А. в інтересах [PERSON] залишено без руху, надано строк на усунення недоліків (необхідність визначити коло і статус сторін та інших учасників справи, які братимуть участь у справі). 11.07.2023 року представником [PERSON] адвокатом Коноваленко О.А. подано зустрічну позовну заяву(з усуненням недоліків) про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 13.07.2023 року заяву представника [PERSON] адвоката Коноваленко О.А. задоволено. Поновлено строк для подання зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини.Клопотання представника [PERSON] , адвоката Коноваленко О.А. про залучення до участі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей Тузлівської сільської ради - залишено без розгляду. Клопотання позивача за первісним позовом [PERSON] про залучення до участі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей Андрієво-Іванівської сільської ради залишено без розгляду. Залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Андрієво-Іванівської сільської ради Березівського району Одеської області. Підготовче провадження в цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини і зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 04.08.2023 року. 27.07.2023 року представник [PERSON] , адвокат Осьмінін Сергій Дмитрович надав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому наполягав на позовних вимогах [PERSON] за первісним позовом та просив відмовити в повному обсязі у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] про визначення місця проживання дитини. 03.08.2023 року третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Андрієво-Іванівської сільської ради Березівського району Одеської області надав Висновок про визначення місця проживання дитини, в якому зазначив, що батьки малолітнього [PERSON] (батько [PERSON] і мати [PERSON] ) проживають разом в будинку, під час бесіди [PERSON] заявила, що вони з батьком дитини помирилися і вона не заперечує проти того, щоб їхній малолітній син проживав за адресою батька. Протокольною ухвалою суду від 04.08.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву на 27.09.2023 року. 27.09.2023 року ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області продовжено строк розгляду справи, так як і Позивач і Відповідач надали до суду заяви про відкладення розгляду справи на іншу дату. Судове засідання призначено на 25.10.2023 року. Протокольною ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 25.10.2023 року, продовжено строк розгляду справи, оголошено перерву, справу призначено до судового розгляду на 23.11.2023 року. Протокольною ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 23.11.2023 року, продовжено строк розгляду справи, справу відкладено та призначено до судового розгляду на 05.12.2023 року. 05.12.2023 року у зв`язку з відсутністю електроенергії в Миколаївському районному суді Одеської області, про що складено акт щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи, розгляд справи відкладено на 10.01.2024 року. 10.01.2024 року у зв`язку з тим, що в судове засідання не з`явилася жодна сторона, представник позивача (за зустрічним позовом) [PERSON] , адвокат Коноваленко О.А. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі складними погодними умовами, протокольною ухвалою суду від 10.01.2024 року розгляд справи відкладено на 30.01.2024 року. 30.01.2024 року в судове засідання з`явився представник позивача за зустрічним позовом, адвокат Коноваленко О.А. (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів). Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, місце та дату судового розгляду. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] і його представники [PERSON] і Осьмінін С.Д. в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, місце та дату судового розгляду. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, місце та дату судового розгляду. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування Андрієво-Іванівської сільської ради Березівського району Одеської області. Ухвалою суду від 30 січня 2024 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини - залишено без розгляду. Суд на місці ухвалив проводити розгляд зустрічної позовної заяви у відсутність осіб, що не з`явилися. Представник позивача за зустрічним позовом, адвокат Коноваленко О.А., наполягав на позовних вимогах (зустрічної позовної заяви) про визначення місця проживання дитини, з підстав викладених в позові. Додатково зазначав, що на теперішній час сторони проживають разом, але спір між ними не врегульовано. Суд, вислухавши представника позивача за зустрічним позовом, адвоката Коноваленка О.А., ознайомившись з матеріалами справи, дійшов висновку про задоволення заявлених зустрічних позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю і батьком за адресою батька [PERSON] - [ADDRESS] , що підтверджується висновком органу опіки та піклування Андрієво-Іванівської сільської ради Березівського району Одеської області від 07.08.2023 року. (а.с. 227) У зв`язку із тим, що сторони часто фактично припиняють спільне подружнє життя, періодично разом не проживають, між ними виник спір щодо визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Як вбачається з висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, діючи в інтересах дитини, Орган опіки і піклування Андрієво-Іванівської сільської ради Березівського району Одеської області, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком, [PERSON] за адресою проживання батька: [ADDRESS] . Критеріями, за яких Орган опіки і піклування дійшов подібного висновку послугувало те, що на момент складення даного висновку, батько [PERSON] і мати [PERSON] проживали разом, однією сім`єю за вищезазначеною адресою і мати не заперечувала проти того, щоб їх малолітній син проживав за адресою батька. Разом з тим, відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей. Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт обстеження житлово-побутових умов за формою згідно з додатком 9. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Сімейним Кодексом України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Таким чином, суд вважає Висновок Органу опіки та піклування Андрієво-Іванівської сільської ради Березівського району Одеської області про визначення місця проживання дитини неповним, недостатньо обґрунтованим та складеним з порушенням Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866. Вирішуючи спори між батьками, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дитини. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Враховуючи, що мати, [PERSON] займається вихованням малолітньої дитини, піклується про нього, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітнього сина з матір`ю, яка фактично проживає з ним з народження, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному. Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у його вихованні. В зв`язку з вищенаведеним, враховуючи тривалість проживання малолітнього сина з матір`ю, добросовісне виконання нею батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з нею, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених зустрічних позовних вимог. Судом також враховано позицію Верховного Суду висловлену у Постанові від 18.03.2021 у справі № 288/39/20 (провадження № 61-17698св20), в якій зазначено, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Проживання батьків за однією адресою не є підставою для відмови у задоволенні позову про визначення місця проживання дитини (дітей) разом з одним із них. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача за зустріним позовом. На підставі викладеного, суд,

Outcome: approved