Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 14 березня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №3818527 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Кредитний договір був підписаний у відповідності до вимог ЗУ «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «[NUMBER]». Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 4500,00 грн, строк кредиту - 30 днів, дата повернення кредиту - 13.04.2021. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 4500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. 13.04.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Українські Фінансові Операції», як фактором, було укладено Договір факторингу №18/10/2021 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. У зв`язку з чим, ТОВ "Українські Фінансові Операції" стали новим кредитором відповідача за кредитним договором. 11.07.2022 між ТОВ «Українські Фінансові Операції», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №1 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Українські Фінансові Операції» повідомило відповідача шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом на адресу відповідача зазначену при укладенні кредитного договору. У зв`язку з чим, позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу №1 на умовах, встановлених цим договором, позивач (фактор) передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «Українські Фінансові Операції» (клієнта) за плату, згідно договору, а клієнт зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників (портфель заборгованості). Згідно п. 6.2.3 Договору Факторингу №1 права вимоги щодо конкретного боржника переходять до фактора (позивача) з моменту підписання сторонами реєстру боржників (портфелю заборгованості), після чого фактор (позивача) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно його заборгованості. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 4500,00 грн - тіло кредиту та 10260,00 грн - нараховані проценти, всього - 14760,00 грн. За викладених обставин, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 14760,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2481,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2022 відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 18.11.2022, у межах строку встановлено судом, представником відповідача [PERSON] - адвокатом Слободянюком М.В., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1053197 від 16.11.2022, надіслано засобами поштового зв`язку відзив проти позову (вх. №75531), отриманий судом 21.11.2022, згідно якого відповідач просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача понесені судові витрати, з огляду на наступне. Позивач є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи з дитинства (пожиттєво) - глухота 4-го ступеня, не розмовляє. Знайомий [PERSON] шляхом обману та заволодіння довірою, під приводом працевлаштування, заволодів його акаунтом телефону та іншими необхідними паролями і даними, копією паспорта та ідентифікаційного коду, також було зроблено фото [PERSON] із паспортом у руках. Внаслідок шахрайських дій, вчинених знайомим, на ім`я [PERSON] було укладено ряд кредитних договорів, у тому числі електронний договір №3818527 про надання споживчого кредиту 4500 грн. 22 квітня 2021 року по факту шахрайських дій відкрито кримінальне провадження №4202102210000025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у якому [PERSON] залучено до участі як потерпілого. Зауважив, що як доказ на підтвердження перерахування споживчого кредиту за договором №3818527 надано лист ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №2100 від 17.09.2022 адресований ТОВ «Авенсус Україна» у якому повідомлено про успішність операцій згідно договору №087/20-П від 08.07.2020, укладеного між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Авенсус Україна», натомість останній до матеріалів позовної заяви не було додано. Крім того вказав, що позивачем не надано доказів відправлення відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, укладеним ТОВ «Авенсус Україна». Таким чином при відступленні права грошової вимоги не було дотримано вимоги ст. 182 ЦК України в результаті чого у відповідача не виник обов`язок сплати заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». До того ж відповідач заперечує щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу та вказує на наявність підстав для зменшення розміру суми судових витрат з огляду на те, що заявлені до стягнення витрати є надмірно завищеними, оскільки усі необхідні документи було надано адвокату безпосередньо ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», при цьому для підготовки позовної заяви було використано уніфіковану форму. 28.11.2022 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області витребувано у ТОВ «ФК «Контрактовий дім» завірену у встановленому законом порядку копію договору №087/20-П, укладеного 08.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім», а також підтвердження перерахування 4500,00 грн на картку номер [NUMBER] , належну [PERSON] . Крім того ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2022 заяву про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. 16.01.2023 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 17.01.2023 судом отримано подану позивачем відповідь на відзив (вх. №4170), згідно якої просить у повному обсязі задовольнити поданий позов. Позивач не погоджується з викладеними у відзиві доводами відповідача, вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне. Вказуючи, що 14.03.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №3818527 про надання споживчого кредиту, у якому сторонами погоджено усі істотні умови, зауважив, що ані кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, несправедливими чи недобросовісними, тому вважає, що заперечення відповідача щодо відсутності факту укладення договору не заслуговують на увагу. Також зазначив, що доданий витяг з ЄРДР не є доказом вчинення шахрайських дій відносно відповідача, тоді як належним доказом може бути лише відповідне рішення суду, що набрало законної сили. Щодо переказу коштів, виданих в рамках кредитного договору, вказав, що переказ було здійснено шляхом перерахування на банківську карту№ [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто у заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ФК «Контрактовий дім». Зауважив, що платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Послуги з переказу грошових коштів було надано ТОВ «ФК «Контрактовий дім» як платіжним провайдером, який має відповідну ліцензію, відповідно до умов договору про організацію переказу платежів, укладеного між ним та ТОВ «Авентус Україна». Розрахунок заборгованості здійснено первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» згідно умов договору у межах погодженого строку надання кредиту (30 днів) та нового строку, який було автопроланговано (90 днів) за стандартною процентною ставкою, що становить 1,90% в день. При цьому після набуття права вимоги до відповідача жодних додаткових нарахувань за кредитним договором не здійснювалося. Зазначає, що доводи відповідача про його необізнаність щодо відступлення права вимоги за кредитним договором не відповідають дійсності та не заслуговують на увагу, оскільки вказане спростовується доданим відповідачем до відзиву листом від 14.09.2020, який було адресовано позивачу, що власне і свідчить про його поінформованість 10.09.2022 щодо відступлення права вимоги. Таким чином, позивач вважає, що факт укладення кредитного договору та наявність права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 14760,00 грн беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. У даній цивільній справі було зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №127/389/23 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авентус Україна» про визнання договору споживчого кредиту недійсним, про що постановлено відповідні ухвали суду від 31.01.2023 та 31.08.2023. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2023 поновлено провадження у даній цивільній справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2023 (без винесення окремого процесуального документа) за клопотанням представника відповідача до матеріалів справи долучено ряд доказів. 09.02.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено, про що судом постановлено відповідну ухвалу (без винесення окремого процесуального документа). У судовому засіданні представник позивача адвокат Столітній М.М., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1423361 від 20.07.2023, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Вказав, що ТОВ «Авентус Україна» не є кредитною установою, не відкриває рахунки та самостійно не переказує кошти, тому у частині переказу коштів, останнім було використано послуги платіжного провайдера на картку вказану відповідачем у кредитному договорі. Пояснив, що при оформленні онлайн-кредитів здійснюється ідентифікація через BankID, у тому числі встановлюється належність банківської картки особі. Представник відповідача адвокат Слободянюк М.В., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1053197 від 16.11.2022, у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог враховуючи наступне. Вказав, що позивачем не наведено обґрунтованого розрахунку суми заборгованості, що стягується, відсутнє підтвердження про ознайомлення відповідача із Правилами надання кредитів у позику. Не доведено, що кредитний договір укладено саме [PERSON] , при цьому зауважив, що у межах кримінального провадження було встановлено, що договір було укладено сторонньою особою без доручення на великій відстані від місця знаходження [PERSON] . Щодо перерахування коштів зазначив, що позивачем не надано доказів, що картка на яку здійснено перерахування належить відповідачу. Крім того вказав, що додані до позовної заяви копії документів належним чином не засвідчені. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено, що 14.03.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №3818527 про надання споживчого кредиту (а.с. 11-14), згідно умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язаний одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 Договору). Загальний розмір кредиту - 4500,00 грн. Строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказана у графіку платежів, що є додатком №1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено в порядку та на умовах, визначених в розд. 4 цього договору (п.п. 1.3, 1.4 Договору). При укладенні договору [PERSON] надав додаткові контактні дані: особистий кабінет, моб. тел.: [NUMBER] , [NUMBER] , е-mail: [INFO]. Договір разом із додатком №1 підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER], 14.03.2021 о 10:15:11 год. (п. 10 Договору). Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затвердженого наказом №53-ОД 16.01.2020 року, що набрали чинності з 19.01.2020 року, встановлено порядок надання фінансових послуг в позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а. с. 7-10). Згідно паспорту споживчого кредиту позивач зобов`язався одноразово сплатити 6936,75 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за зниженою ставкою - 6936,75 грн., за стандартною ставкою - 7065,00 грн. Споживач має право відмовитись від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про споживче кредитування» (а.с. 15-16). Паспорт споживчого кредиту [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER], 14.03.2021 о 10:15:11 та підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування. Також [PERSON] підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Згідно п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються споживачу у безготівковій формі шляхом перерахування кредитодавцем за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору (п. 2.2 Договору). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав, надавши 14.03.2021 кредит в сумі 4500,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №2100 від 17.08.2022 щодо повідомлення про успішність операції згідно договру з ТОВ «Авенсус Україна» №087/20-П від 08.07.2020 (а.с. 17-18). Згідно договору №087/20-П про надання послуг з переказу платежів, укладеного 08.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім», яке є фінансовою установою та має ліцензією на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків, ТОВ «Авентус Україна» доручило ТОВ «ФК «Контрактовий дім» за відповідну плату здійснювати платежі з використанням реєстру виплат на користь отримувачів (а.с. 125, 126, 127-133). Згідно п.1.5 Договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонганція, відповідно до п.4.3 договору. До відповідача застосована лише стандартна процентна ставка. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи період пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт»(п. 3.1 Договору). Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п. 1.4. Договору). Пунктом 4.1 Договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено: 1) за ініціативою споживача за кілька днів зазначену в п. 1.4 договору, якщо між сторона буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку визначеному п.п. 4.2 договору; 2) в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 договору. Згідно п. 4.3.1 кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожний раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Доказів про те, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів у визначений строк виконав матеріали справи не містять, як і не містять угоди щодо пролонгації строку дії кредитного договору, кредитний договір автопролонговано на підставі п.4.3 кредитного договору, а користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль. Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами та досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору №3818527 від 14.03.2021. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства, інвалідність встановлена довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 29.01.2015 (а. с. 67). Крім того на підтвердження стану здоров`я відповідача додано ряд медичних довідок та виписок (а.с. 86,87, 186, 187). При цьому стороною відповідача не доведено факту неспроможності [PERSON] за своїм станом здоров`я усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 20.04.2021 зареєстровано кримінальне провадження №42021022110000025 на підставі заяви [PERSON] про вчинення шахрайських дій з боку [PERSON] (а. с. 72). Станом на день ухвалення рішення судом досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчене. Із повідомлення відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 24 квітня 2023 року щодо обставин укладання договору № 3818527 про надання споживчого кредиту від 14 березня 2021 року на суму 4 500 грн. за допомогою електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті ТОВ «Авентус Україна» для споживачів сервісу «СreditPlus» (сайт) встановлено, що відкриття особистого кабінету на сайті, заповнення персональної інформації, визначення паролю для входу до особистого кабінету, заповнення заявки на отримання кредиту на сайті, отримання пропозиції ТОВ «Авентус Україна» укласти кредитний договір (оферту) в особистому кабінеті, погодження з пропозицією (офертою) ТОВ «Авентус Україна» шляхом натискання кнопки «погоджуюсь» в особистому кабінеті, отримання одноразового ідентифікатора (коду) на номер телефону та введення його для підписання договору виконано сторонньою особою, яка територіально знаходилась на значній відстані від місцезнаходження [PERSON] . Стороння особа заволоділа персональною та іншою інформацією [PERSON] , використаною для укладення договору про надання споживчого кредиту, шляхом обману. Вказана особа діяла не за дорученням [PERSON] та не в його інтересах. Особу встановлено. Проводяться заходи відповідно до положень КПК України (а. с. 191). Разом з тим, у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Українські фінансові операції», ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про визнання недійсним договору № 3818527 про надання споживчого кредиту від 14.03.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна», відмовлено про що постановлено віповідне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2023 по справі №127/389/23, яке постановою Вінницького апеляційного суду від 14.09.2023 залишено без змін. 18.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №18/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками, в тому числі і [PERSON] (а.с. 19-21). Відповідного до 1.2 вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Фактор протягом 20 робочих днів з дня підписання акту прийому-передачі реєстру боржників зобов`язаний направити, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресованою доставкою кореспонденції, підготовленні за формою згідно Додатку №3 до цього договору, письмові повідомлення боржникам про відступлення Клієнтом прав вимоги заборгованості фактору (п. 1.3 вищевказаного договору факторингу). Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №18/10/2021 від 18.10.2021 підписаний сторонами договору 18.10.2021 та скріплений їх печатками (а.с. 22). Відповідно до витягу з реєстру боржників (додаток №1 до договору факторингу №18/10/2021 від 18.10.202 ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3818527 на суму 14760,00 грн, з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10260,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 23). Крім того, 11.07.2022 між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого ТОВ «Українські фінансові операції» передає (відступає) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників за кредитними договорами, в тому числі укладеним з [PERSON] (а.с. 28-29). Відповідного до 6.2.3 вищевказаного договору факторингу, права вимоги щодо конкретного боржника переходять до фактура з моменту підписання сторонами реєстру боржників (портфелю заборгованості), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно його заборгованості. При цьому виконання фактором та клієнтом умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників (п. 6.2.4 вищевказаного договору). 15.08.2022 сторонами договору факторингу №1 від 11.07.2022 підписаний та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників (портфелю заборгованості) до цього договору (а.с.30). Відповідно до витягу реєстр боржників, який є додатком № 1 до вищевказаного договору факторингу, підписаний сторонами договору 15.08.2022 та скріплений їх печатками, при цьому згідно відомостей реєстру ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3818527 від 14.03.2021 на суму 14760,00 грн, з яких: 4500,00 грн - сума залишок за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 10260,00 грн - залишок по відсоткам, 0,00 грн - залишок по комісії, 0,00 грн - залишок по штрафах/пені (а.с. 31). Договори є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Водночас позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Отже внаслідок укладення вказаних договорів відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №3818527 від 14.03.2021, укладеним з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Зокрема, як слідує із електронного повідомлення ТОВ «Авентус Україна» товариство повідомило боржника про відступлення право вимоги по кредитному договору №3818527 від 14.03.2021 до ТОВ «Українські фінансові операції» шляхом надіслання повідомлення на електронну пошту. Однак сторонами обумовлений в договорі інший порядок повідомлення боржників, а саме через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресованою доставкою кореспонденції. Крім того, матеріали справи не містять доказів, які свідчили б про те, що дійсно позивач отримав вказане повідомлення. Повідомлення про відступлення права грошової вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було надіслано засобами поштового зв`язку на адресу проживання [PERSON] листом із рекомендованим повідомленням про його вручення (0600019888700) (а.с. 32, 33). Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Відповідно до наведеного розрахунку заборгованість відповідача за договором №3818527 від 14.03.2021 становить 14760,00 грн, з яких: 4500,00 грн - основний борг, 10260,00 грн - нараховані за стандартною ставкою проценти за період з 14.03.2021 по 12.07.2021. Отже, перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, а тому дійшов висновку, що права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений і становить в цілому 14760,00 грн, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку. Щодо доводів представника відповідача відносно незасвідчення належним чином доданих до позовної заяви копій документів суд звертає увагу, що останні додано пакетно тапрошито з проставленням на останній сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої особи позивача, тому такі процесуальні дії учасника справи свідчать про подання ним копій документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів, відтак наведені представником відповідача доводи у цій частині судом не приймаються. Аналогічна правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 25.01.2022 по справі №925/677/20. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2684,00 грн судового збору. Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved