Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~16.11.2023 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що разом із [PERSON] позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Зареєстрований позивач в іншій квартирі в цьому ж під`їзді квартирі [ADDRESS] . Протягом тривалого часу його сім`я та сім`я [PERSON] були у дружніх стосунках, вони разом збирались родинами, відмічали сімейні свята, допомагали один одному. Після смерті батьків [PERSON] залишилась одинокою, але в останні роки важко хворіла та потребувала стороннього догляду. Позивач допомагав їй із придбанням продуктів, ліків, при зверненні до Вінницької міської ради за отриманням матеріальної допомоги, при оформленні спадщини, житлової субсидії та при вирішенні будь-яких побутових питань. На вчинення відповідних дій у позивача була довіреність [PERSON] від 26.05.2020 року. Згодом стан здоров`я [PERSON] значно погіршився, тому позивач почав проживати з нею в одній квартирі, вони разом облаштовували житло, мали взаємні права і обов`язки щодо оплати комунальних послуг. Також він здійснював догляд за [PERSON] і допомагав у побуті. В зв`язку з цим 22.07.2020 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу 2/3 часток даної квартири. [INFO] [PERSON] померла. Позивач поніс витрати на поховання та організацію поминальних обідів. 28.10.2023 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, оскільки прийняв спадщину на підстав ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено та роз`яснено про необхідність підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем та/або факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач [PERSON] просив встановити факт спільного постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Судом вчинені наступні процесуальні дії. \~ \~ \~ \~17.11.2023 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі № 127/35547/23 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~17.11.2023 року постановлена ухвала про витребування доказів у справі. \~ \~ \~ \~18.12.2023 року закрите підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] повідомив, що протягом тривалого часу він проживав із [PERSON] в одному під`їзді, її батьки більше 30 років підтримували близькі товариські стосунки разом із його батьками, [PERSON] допомагала йому доглядати його хвору маму, тому коли самій [PERSON] знадобилась допомога і за станом здоров`я вона не могла себе обійти, він взяв на себе обов`язок піклуватись про неї. Протягом 5-6 років він здійснював догляд, а останнім часом перед смертю він почав проживати із [PERSON] в її квартирі [ADDRESS] , хоча зареєстрованим залишався в квартирі [ADDRESS] . Вони разом вели спільне господарство, він допомагав їй матеріально, купляв ліки, продукти, представляв її інтереси в органах державної влади. Наголосив, що сімейних стосунків між ним та [PERSON] як чоловіка і жінки не було, оскільки в цей час він перебував в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу є син. Його дружина щодня готувала їжу для [PERSON] , яку він приносив. [INFO] [PERSON] несподівано померла, а оскільки сім`ї і родичів у неї не було, він взяв на себе організацію поховання і оплату ритуальних послуг, поминальних обідів. 26.04.2023 року він подав заяву про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив в оформленні спадкових прав та роз`яснив необхідність встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем і оформлення права власності на спадкове майно в судовому порядку. Просив позов задоволити. В судове засідання представник відповідача - Вінницької міської ради Савчук Т. не з`явилась, подала відзив на позов (а.с. 52-56), який 11.12.2023 року відкликала і просила не враховувати його, а справу розглядати у її відсутність. З приводу вирішення спору покладалась на думку суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знала сім`ю [PERSON] і [PERSON] більше 30 років, вони всі проживали в одному під`їзді. [PERSON] допомагав поховати батьків [PERSON] , а потім почав доглядати і за нею, оскільки вона хворіла і потребувала допомоги. ЇЇ не можна було лишати саму, тому останні п`ять років [PERSON] постійно був з нею, жив в її квартирі. Чи приходили соціальні працівники до [PERSON] не відомо. Свідок [PERSON] суду повідомив, що знав [PERSON] з 1984 року. Вона жила з батьками, а після їх смерті [PERSON] почав доглядати її, купляв необхідні ліки і продукти, оплачував комунальні послуги. Останній час він жив із [PERSON] , ночував, оскільки вона була у важкому стані, не могла себе доглянути, а інших родичів у неї не було. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована і проживала в квартирі [ADDRESS] (а.с. 9). Дана квартира належала на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року) та позивачу [PERSON] (2/3 частки на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2020 року) (а.с. 13, 15, 16). Станом на день смерті [PERSON] позивач [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно. Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлої [PERSON] приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., 26.04.2023 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 42). Повідомив, що інших спадкоємців немає. Таким чином, позивач [PERSON] , вважаючи себе спадкоємцем, прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України в установлений законом строк. 28.10.2023 року приватним нотаріусом Лукашенко В.Б. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] не довів родинні відносини із спадкодавцем, чим порушено ст.ст. 1261-1266 ЦК України, п. 4.2 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, про що прийнято відповідну постанову № 467/02-31 (а.с. 51). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або подали заяву про відмову від прийняття спадщини, немає. Таким чином, правовідносини виникли між сторонами з приводу спадкування, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3\~ст. 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~він не заявив про відмову від неї. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права, або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальними нормами конкретні заходи не встановлені, то особа має право обрати спосіб із передбачених\~статтею 16 ЦК України\~з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Верховний Суд у постанові від 13.01.2022 по справі №921/591/20 зауважив, що додатково, в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19). Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 по справі №910/8060/19 вказав, що під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Під ефективністю судового захисту розуміється спроможність судового рішення (за наслідками його виконання) призвести до усунення невизначеності у праві позивача та відновити права та законні інтереси особи, на захист яких було подано відповідний позов. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину приватний нотаріус Лукашенко В.Б. чітко роз`яснив, що позивачем [PERSON] не доведено родинні стосунки із спадкодавцем [PERSON] і право на спадкування відповідно до встановленої черги. В судовому засіданні позивач [PERSON] і свідки надавали пояснення про те, що позивач тривалий час проживав із [PERSON] , доглядав її, організував поховання, разом з тим, позивач в порядку ст. 13 ЦПК України не пред`явив відповідних вимог про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для визнання його спадкоємцем четвертої черги за законом, а із посиланням на ст. 1268 ЦК України просив встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу в установлений строк заяви про прийняття спадщини, обраний ним спосіб захисту у виді встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини не є ефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. З врахуванням наведених обставин і норм закону вимога [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом також задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною. В разі доведення вимог про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України) і за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають (п. 23 постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про спадкування») № 7 від 30.05.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст. 12, 81 ЦПК України). За таких обставин в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed