Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Представниця позивача звернулася до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] , в якому просила зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди батьку [PERSON] у вільному спілкуванні з дитиною [PERSON] та її вихованні, визначити способи участі батька у спілкуванні з дочкою та її вихованні та розподілити судові витрати. Позов мотивований тим, що у шлюбі між позивачем та відповідачкою [INFO] народилася дочка [PERSON] . Після народження дочки, відповідачка забрала дитину і переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків. З того часу [PERSON] добровільно сплачував аліменти на утримання дитини і забезпечував її всім необхідним. 17.05.2019 шлюб між сторонами було розірвано. Відповідачка здійснює перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, з приводу чого [PERSON] неодноразово звертався у Службу у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області. Службою у справах дітей проводилися бесіди з матір`ю та рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 22.10.2019 №388 встановлено порядок побачення [PERSON] з його малолітньою дочкою [PERSON] до досягнення трирічного віку. Деякий час після досягнення дитиною трирічного віку, [PERSON] дозволяла побачення батька з дитиною, однак протягом останнього року забороняє будь-який контакт [PERSON] з дочкою, тому він вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом. У судове засідання позивач та його представниця не з`явилися, проте остання подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.п.37). Відповідачка та її представник до суду також не з`явилися, проте останній завчасно подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності сторони відповідачки та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідачка жодним чином не чинить перешкод у спілкуванні батька з дитиною (а.п.38). Представниця третьої особи - Служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, згідно з якою просила провести розгляд справи без її участі (а.п.24). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 19.03.2019, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.п.11). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.п.12). Рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області від 22.10.2019 №388 було встановлено порядок побачення [PERSON] з його малолітньою дочкою [PERSON] до досягнення трирічного віку (а.п.8). Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах, станом на жовтень 2023 року, [PERSON] не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] (а.п.9). Згідно з копією довідки-характеристики №024/1-09-2044 від 26.10.2023, виданої головою комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону, [PERSON] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , зарекомендував себе з позитивної сторони. Наркотичної та алкогольної залежності не має, громадський спокій не порушує, із сусідами підтримує дружні відносини. Тимчасово не працює, наполегливий у досягненні поставленої мети (а.п.6). Відповідно до копії листа №306 від 16.05.2019, Службою у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області проводилися бесіди з [PERSON] з приводу рівності батька та матері у вихованні дитини та у разі, якщо [PERSON] чинитиме перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дочкою, рекомендовано звернутися до суду (а.п.17). На підтвердження того, що позивач телефонував на номер відповідачки лише у липні 2023 року, після чого дзвінки припинилися, представник відповідачки надав копію довідкової інформації про надані послуги по номеру телефону [NUMBER] (а.п.39-255). З висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області №02-16/8436 від 13.12.2023 вбачається, що [PERSON] прагне брати участь у вихованні [PERSON] , опікуватись її здоров`ям та розвитком, тому орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області клопоче визначити способи участі [PERSON] у спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , яка проживає з матір`ю, таким чином: перебування [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] без присутності матері з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, дідуся по лінії батька - [PERSON] , та бабусі по лінії батька - [PERSON] , щопонеділка з 14 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод батьку дитини у вільному спілкуванні з дочкою та у її вихованні (а.п.26). Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У принципі 6 Декларації ООН про права дитини від 20 листопада 1959 року закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.ч.2, 7, 8 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п.1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з п.3 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами 1, 2 статті 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У судовому засіданні судом беззаперечно було констатовано наявність конфлікту та неприязні відносини між позивачем та відповідачкою, що не є підставою для обмеження прав батька на спілкування з дочкою. Таким чином, вирішуючи питання про усунення перешкод [PERSON] у спілкуванні з дочкою та її вихованні, суд виходить з того, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися у повноцінній сім`ї. Позивач бажає приймати участь у вихованні дочки та спілкуватися з нею. Отже, на думку суду, спілкування дитини з батьком тільки сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку, а також служитиме задоволенню життєво важливих психологічних потреб, але при цьому відповідачка не повинна перешкоджати у реалізації цих прав в інтересах дитини, оскільки позбавлення батька права на спілкування з дочкою може позбавити дитину родинних зв`язків, турботи та любові з його боку. У зв`язку з наведеним вище суд звертає увагу сторін на те, що вони зобов`язані заради забезпечення якнайкращих інтересів дитини прикласти максимум зусиль для нормалізації стосунків між собою та уникати будь-яких конфліктів в її присутності. З урахуванням всього викладеного вище суд вважає за доцільне визначити позивачу такий спосіб участі у вихованні дочки: перебування батька з дочкою, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, діда по лінії батька [PERSON] та баби по лінії батька [PERSON] , а також розважальних закладів з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. кожного понеділка; спільний відпочинок батька з дочкою щорічно 15 (п`ятнадцять днів) поспіль в період шкільних літніх канікул, без присутності матері; безперешкодні зустрічі та спілкування батька з дочкою, щорічно не менше 3 (трьох) годин протягом дня в день народження дитини з урахуванням графіку навчання дитини, без присутності матері, за місцем проживання батька або за місцем дитячих розваг та відпочинку на розсуд батька, але за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та узгодивши попередньо порядок проведення святкування; безперешкодні зустрічі та спілкування батька з дочкою не менше 3 (трьох) годин протягом дня у день народження батька, діда і баби по лінії батька, у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День Незалежності України) за місцем проживання батька, діда і баби по лінії батька, або за місцем дитячих розваг та відпочинку на розсуд батька; необмежене спілкування батька з дочкою за допомогою телефонного або іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування. Встановлюючи такий спосіб участі позивача у вихованні дочки, суд вкотре наголошує сторонам, що в присутності дитини будь-які конфлікти між ними неприпустимі, та роз`яснює, що вони не позбавлені можливості самостійно, за взаємною згодою та у позасудовому порядку визначати додаткові способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дочкою, а також збільшувати встановлений судом час спілкування. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає стягнення судових витрат, понесених на сплату судового збору. На підставі викладеного вище та ст.150, 153, 155, 157, 159, 257 СК України та к

Outcome: approved