Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10000 грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення ним повноліття; стягнути [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , за минулий час в розмірі 30000 грн. за період з 01.07.2023 по 01.10.2023 з розрахунку 10000 грн. за кожен місяць. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 16.08.2018, який проживає разом з позивачем, що підтверджується відомостями з реєстру Львівської міської територіальної громади №136692 від 04.10.2023. Позивач дбає про здоров`я сина, його психічний та фізичний розвиток. Весь свій вільний час приділяє турботі про нього та його вихованню. Син навчається у середній загальноосвітній школі, відвідує додаткові заняття для розвитку дитини, відвідує басейн і спортивні секції. Позивач повністю віддає дитині свою любов і турботу, опікується його інтересами і потребами, виховує, велику увагу приділяє розвитку дитини. Вчасно здійснюється огляд дитини у лікарів. Позивач слідкує за здоров`ям дитини, психічним та фізичним розвитком. Після розлучення сторони уклали між собою добровільну угоду від 01.03.2023 у формі Договору про сплату аліментів на дитину, за якою відповідач зобов`язувався сплачувати щомісячно 10000 грн на картку позивачки. Відповідач працює водієм на вантажних перевезеннях на іноземній фірмі, рівень його доходу сягає 2000 -3000 євро щомісячно, тобто погоджена сума у 10000 гривень є для нього прийнятною та не затруднює його фінансове становище, і він до червня 2023 року сплачував аліменти на дитину у погодженому розмірі, проте з липня 2023 року перестав, на дзвінки позивача не реагує, вважає що ця сума є завеликою і платити відмовляється, син проживає та повністю знаходяться на утриманні позивача. З урахуванням наведеного, вважає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо, добровільно виділяти кошти на утримання дитини, витрачає гроші на свої потреби, інтересами спільного сина не цікавиться, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 20.10.2023 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 20.11.2023, яке за клопотанням представника відповідача було відкладено на 25.01.2024. В судовому засіданні задоволено клопотання представників сторін про долучення до матеріалів справи доказів. Крім цього, задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи відзиву, який надійшов на адресу суду 07.12.2023, у якому остання проти задоволення позову заперечила. Зазначила, що посилання позивача на існування між сторонами договору про сплату аліментів є безпідставними, оскільки такий нотаріально не засвідчений, а тому в силу вимог ст.189 СК України, ст.215, 216, 220 ЦК України є нікчемним та не створює юридичних наслідків. Крім цього, необґрунтованими є доводи позивача з приводу ухилення відповідача від виконання свого обов`язку з утримання сина, оскільки він сумлінно виконує такий та сплачує аліменти, що підтверджується матеріалами справи. Так, за період з березня по листопад 2023 року відповідачем на рахунок позивача перераховано 67500 грн. на утримання сина. Щодо розміру аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача, то вважає такий необґрунтованим, оскільки позивачем належними доказами не підтверджено розміру витрат позивача на утримання сина, а також не доведено, що рівень доходу відповідача дає можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Так, після розірвання шлюбу відносини сторін не є близькими достатньо, щоб позивач володіла інформацією про роботу відповідача чи рівень його доходу. Відповідач тяжко працює і використовує усі можливості для участі в утриманні сина в розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини, в той же час відповідач, перебуваючи за кордоном, несе великі витрати на оплату свого проживання, продуктів харчування та одягу, а також має на своєму утриманні непрацездатну матір [PERSON] , якій регулярно перераховує кошти, що також відображається на його фінансовому становищі. З урахуванням наведеного сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі можливості не має. Крім цього, позивач заперечує і проти заявленого позивачем розміру судових витрат на правову допомогу, оскільки вважає такі не співмірними. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили такі задовольнити. Позивач додатково зазначила, що син сторін хворіє, а тому потребує більших витрат на своє належне утримання. Крім цього, оскільки між сторонами укладено договір про сплату аліментів, умови якого відповідач належним чином не виконує, то вважає, що є підстави для стягнення з відповідача кошів за минулий час. Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві. Оскільки позивачем не доведено, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку з утримання сина та такі доводи спростовані відповідачем, вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З копії повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який як визнано сторонами проживає з позивачем. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд враховує те, що відповідач є працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дитини, не заперечує свого обов`язку утримувати сина, тому враховуючи потреби дитини для забезпечення його гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 3196 гривень на місяць, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , слід стягувати аліменти у розмірі 4000\~грн.\~щомісяця,починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає необґрунтованою заявлену позивачем вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 10000 грн. щомісячно та не бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що відповідач має достатній заробіток сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами матеріальне становище відповідача, а також те, що витрати, необхідні для належного утримання дитини, з урахуванням рівності обов`язку батьків, становлять 20000 грн. Не підтверджують вказаної обставини і посилання позивача на стан здоров`я сина, який згідно з випискою з амбулаторної книжки має алергічні проблеми та потребує приймання дороговартісного препарату. В той же час, відповідно до ст.185 СК України позивач не позбавлена можливості звернутися до суду із вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо). В той же час суд не бере до уваги і посилання відповідача на наявність на його утриманні матері, оскільки відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати лише батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, в той час як доказів на підтвердження того, що мати відповідача потребує матеріальної допомоги відповідачем не представлено. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, за минулий час в розмірі 30000 грн. за період з 01.07.2023 по 01.10.2023 з розрахунку 10000 грн. за кожен місяць, то відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Тобто стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності в сукупності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. В той же час позивачем не лише не представлено жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, а й такі доводи спростовуються представленими відповідачем копіями квитанцій, згідно з якими відповідач у спірний період перерахував позивачу 19.10.2023, тобто до відкриття провадження у справі, аліменти на утримання сина за липень-вересень 2023 року у розмірі 20000 грн., а також регулярно сплачував аліменти на утримання сина і до цього, зокрема 09.03.2023 перерахував 10000 грн., 17.04.2023 - 10000 грн., 25.05.2023 - 10000 грн., 26.06.2023 - 10000 грн., 28.06.2023 - 2000 грн., З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Крім цього, з представлених представником відповідача копій квитанцій вбачається, що і під час розгляду справи судом відповідачем сплачено аліменти на утримання сина 17.11.2023 в розмірі 5500 грн., 05.12.2023 - 2500 грн., 24.12.2023 - 3000 грн., а тому такі слід врахувати при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача за вказаний період. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial