Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

До суду 16.11.2023 року надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла», за якою заявниця просила встановити факт належності їй Розпорядження органу приватизації № 62907, виданого Міським агентством з приватизації житла від 05.07.1995 року на квартиру [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] , та Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 05.07.1995 року на квартиру [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначено, що заявниці належать правовстановлюючі документи, а саме: розпорядження органу приватизації № 62907, виданого Міським агентством з приватизації житла від 05.07.1995 року, свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 05.07.1995 року на квартиру [ADDRESS] . При видачі розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, були допущені помилки, які перешкоджають їй користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та отримувати потрібні документи від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради. Помилка в написанні прізвища виникла через помилку органів, які видали документи, тому прізвище заявниці у паспорті та правовстановлюючому документі містить розбіжності. Для отримання свідоцтва про право власності на житло повторно звернутись до Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів неможливо, адже станом на 24.10.2012 року орган знаходиться у стані припинення та не функціонує. Також виникли труднощі з повторним отриманням розпорядження органу приватизації, виданого Міським агентством з приватизації житла. Так, у розпорядженні органу приватизації № 62907, виданого Міським агентством з приватизації житла від 05.07.1995 року та у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 05.07.1995 року прізвище заявниці записано, як « [PERSON] » не збігається із записом прізвища заявниці в паспорті громадянина України, що був виданий 07.08.1996 року Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, де її прізвище зазначене як « [PERSON] ». Для подальшого розпорядження своїм майном [PERSON] необхідно встановити, що розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на житло дійсно належить їй, [PERSON] , у зв`язку з чим вона звернулась з даною заявою до суду. Матеріали заяви суддя отримала 17.11.2023 року. Ухвалою суду від 20.11.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 18.12.2023 року. 01.12.2023 року представник Департамент надання адміністративних послуг ОМР надала суду письмові пояснення. У судовому засіданні 18.12.2023 року була присутня [PERSON] , вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, та пояснила, що під час приватизації квартири, у розпорядженні та свідоцтві було невірно написано її прізвище, а саме, замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] » на підставі даних, зазначених у старому паспорту, але ані паспорту, ані його копії не зберіглося. На теперішній час знадобилася довідка для Департаменту надання адміністративних послуг ОМР. Представник Департаменту надання адміністративних послуг ОМР Вознюк А.В. зазначила, що [PERSON] у 1995 році було видано розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на житло, але в зазначених документах та у паспорті заявниці є розбіжності у написанні її прізвища. Вважає, що встановлення факту їй потрібно для вільного розпорядження своєю квартирою та отримання певних послуг. Заявниця зверталася до них, проте через зазначені розбіжності, які унеможливлюють ідентифікувати особу, їй було відмовлено. Протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 18.01.2024 року з метою перевірки відомостей в реєстрі речових прав та витребування з органу приватизації документів, які послугували підставою для видачі свідоцтва про право власності. Ухвалою суду\~від 18.12.2023\~року витребувано з КП «Міське агентство з приватизації житла» належним чином завірені копії документів, які стали підставою 05.07.1995 року для приватизації квартири спільного часткового заселення, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та передачі зазначеної квартири у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках та з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради інформацію щодо наявності державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] з наданням завірених копій документів, що послугували підставою для такої реєстрації, станом на 31.12.2012 року. До суду 18.01.2024 року на виконання ухвали суду від 18.12.2023 року від КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради надійшов лист, відповідно до якого зазначено, що станом на 31.12.2012 право власності на частину квартири [ADDRESS] , зареєстроване за фізичною особою « [PERSON] » на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 05.07.1995 року № 11-5766. Реєстраційний запис зроблено 14.08.1995 року за реєстровим номером 448 у реєстровій книзі 132пр на сторінці 145. У судове засідання призначене на 18.01.2024 року з`явилися [PERSON] та [PERSON] . Заявниця зазначила, що [PERSON] є її донькою, а також співвласницею квартири [ADDRESS] . не заперечувала проти залучення [PERSON] у якості заінтересованою особи. Протокольною ухвалою, враховуючи свідоцтво про право власності на житло, суд залучив у якості заінтересованою особи [PERSON] . Заявниця пояснила, що у свідоцтві про право власності та у розпорядженні органу приватизації було допущено помилку ,так як неправильно був зроблений переклад прізвища « [PERSON] » з російської мови на українську мову, а саме замість правильного « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Заяву підтримала у повному обсязі, зазначила, що співвласниками даної квартири окрім неї є її донька. онучка та колишній чоловік доньки. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримала. Представник Департаменту надання адміністративних послуг ОМР Вознюк А.В у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутністю представника Департаменту. Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» про дату, час та місце проведення судового засідання було належним чином повідомлене, про причини неявки суд не повідомило. Розгляд справи відкладено у зв`язку з неотриманням відповіді на ухвалу суду від 18.12.2023 року з КП «Міське агентство з приватизації житла» на 26.01.2024 року. До суду 24.01.2024 року на виконання ухвали суду від 18.12.2023 року від КП «Міське агентство з приватизації житла» надійшли належним чином завірені копії документів, що стали підставою 05.07.1995 року для приватизації кварти [ADDRESS] , та передачі зазначеної квартири у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судове засідання призначене на 26.01.2024 року учасники не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. М матеріалах справи наявні заяви заявниці та представника Департаменту надання адміністративних послуг ОМР про розгляд справи за їх відсутності. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення є 29.01.2024 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Із матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що 05.07.1995 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали у спільну часткову власність в рівних частках квартиру [ADDRESS] на підставі заяви [PERSON] від 22.06.1995 року про оформлення передачі у спільну часткову власність зазначеної квартири та визначення уповноваженого власникам- [PERSON] . Розпорядженням органу\~приватизації від\~05.07.1995\~року №\~62907,\~виданого Міським агентством з приватизації житла, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках передано в спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] . (а.с. 9). 05.07.1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Зазначене свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 05.07.1995 року № 62907, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № ІІ-5766 (а.с. 7). Зазначені оригінали документів були надані суду для огляду заявницею. Даний факт також підтверджується наданими КП «Міське агентство з приватизації житла» на виконання ухвали суду від 18.12.2023 року копіями документів, що стали підставою 05.07.1995 року для приватизації квартири [ADDRESS] та передачі зазначеної квартири у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме: заява про передачу у власність від 22.06.1995 року та довідка про склад сім`ї наймача. Таким чином, 14.08.1995 року право власності на зазначену квартиру зареєстрованого за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (російською мовою зазначено [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1995 року за № [NUMBER] в КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за номером 132 пр. стр. 145 реєстр № 448. (а.с. 8). В наданих суду свідоцтві про право власності на житло та в розпорядженні органу приватизації прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с. 7, 9). Заявницею до суду було надано копію паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 07.08.1996 року, та картку платника податків, в яких її прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с. 5-6). У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні її прізвища в паспорті та в правовстановлюючих документах, а саме: в свідоцтві про право власності на житло від 05.07.1995 року та в розпорядженні органу приватизації від 05.07.1995 року, заявниця не має можливості належним чином реалізувати правомочності власника майна та розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим [PERSON] була змушена звернутися до суду з зазначеною заявою. Вказані невідповідності написання прізвища заявниці « [PERSON] » в свідоцтві про право власності на житло від 05.07.1995 року та в розпорядженні органу приватизації від 05.07.1995 року та в порівняні написанні прізвища у паспорті серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 07.08.1996 року як « [PERSON] » виникли по причині написання російською та неправильним перекладом на українську мову, діалектами, які виправити на даний час не вбачається можливим. Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст. 315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що зібраних доказів достатньо і є їх взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, тому є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05.07.1995 року, яке зареєстровано та записано в реєстрову книгу за № ІІ-5766, та Розпорядження органу приватизації № 62907 від 05.07.1995 року на право власності на квартир [ADDRESS] . Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved