Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

18.12.2023 представник позивача звернувся із даним позовом до відповідачів. В обґрунтування зазначено. У відповідачів наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, з постачання теплової енергії. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі зареєстровані та проживають в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів являється виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Позивач у період з 01.11.2018 31.10.2023 надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води у житлове приміщення: [ADDRESS] на загальну суму заборгованості 56\~241, 11 грн. Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачам в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води постійно. Оскільки відповідачі не здійснювали у належному обсязі оплату за використані послуги, з урахування здійснених ними оплат, утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 56\~241, 11 грн., яку позивач просить стягнути з них за рішенням суду, а також судові витрати в розмірі 2 147, 20 грн. Ухвалою суду від 25.12.2023 справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). Раніше, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи заперечення відсутні. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлені про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. 07.02.2023 відповідачі надіслали клопотання про застосування позовної давності, про розстрочку виконання рішення суду та стягнення 50 % судового збору, справу розглянути без їх участі. Відповідачі визнали позовні вимоги, просивши застосувати позовну давність до частини позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості, яка утворилась за період з 01.11.2018 01.09.2019 (з урахуванням сплати за надані послуги у вересні 2022 року 450, 00 грн.). З\~наведених у клопотанні підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України (далі ЖК України), наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. За змістом ч. 3 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, яка утворилась за період з 01.11.2018 31.10.2023. Згідно матеріалів справи, Концерн «МТМ » у період з 01.11.2018 31.10.2023 надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною вище адресою на суму 56\~241, 11 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, а також довідкою щодо заборгованості за надані послуги та визнається відповідачами . За вказаний період заперечень з боку відповідачів (особовий рахунок № [NUMBER] ) на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, та гарячого водопостачання на адресу концерну не надходило. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. Будь - яких доказів, на підставі яких суд має об`єктивну можливість встановити невідповідність розрахунків позивача щодо заборгованості відповідачів, матеріали справи не містять та відповідачами не надано. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.\~629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Однак, доказів сплати відповідачами вищевказаної заборгованості за надану позивачем послугу з постачання теплової енергії відповідачами не надано та матеріали справи не містять. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за спожиту послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії, що утворилась за період з 01.10.2019 31.10.2023. Разом з тим, під час розгляду справи відповідачами під час судового розгляду було заявлено клопотання про застосування у даній справі строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 07 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12). Згідно приписів ч. 1 - 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (постанову Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року у справі №\~712/8916/17, провадження № 14-448цс19, висловила позицію про те, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264\~ЦК\~України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі». Таким чином, строк позовної давності у даній справі необхідно обраховувати з дня звернення позивача суду з позовом, а саме з 18 грудня 2023 року. Враховуючи, що розрахунковим періодом для оплати послуг з постачання теплової енергії є календарний місяць, плата за послуги, з врахуванням п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, відтак з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг. Відповідачами у вересні 2022 року було сплачено в рахунок погашення заборгованості з постачання теплової енергії 450 грн, таким чином строк позовної давності було перервано. Отже, позивач, звернувшись до суду 18 грудня 2023 року, пропустив позовну давність до платежів за період з 01.11.2018 01.09.2019 включно на суму 12\~506, 96 грн. Згідно ч. 1\~-\~3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд\~оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі 43\~734, 15 грн. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з 01.09.2019 31.10.2023 в сумі 43 734, 15 грн., з відповідачів в солідарному порядку є законними, обґрунтованими, які знайшли підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав. Правові підстави для стягнення заборгованості за період з 01.11.2018 01.09.2019 з відповідачів відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення солідарно заборгованості в цій частині задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском строку позовної давності звернення до суду. Відповідачі в своєму клопотанні прохали розстрочити їм виконання рішення зі сплати заборгованості за надані Концерном послуги з постачання теплової енергії строком на 12 місяців , посилаючись на скрутне матеріальне становище. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розглянувши питання щодо розстрочення виконання рішення , суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення , може визначити порядок його виконання , надати відстрочення або розстрочення виконання . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено , що відповідач [PERSON] є пенсіонером і отримує мінімальний розмір пенсії, [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується наданими доказами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином , стягнення з них повної суми заборгованості в розмірі 43734,15 грн, є для них непосильним фінансовим тягарем , який поставить їх у край тяжке матеріальне становище, а тому клопотання відповідачів про розстрочення виконання рішення суду підлягає задоволенню. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147, 20 грн. Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачі визнали позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 1073, 60 грн., та про стягнення з відповідачів на користь позивача 50% судового збору, що становить 1073, 60 грн., 536, 80 грн., з кожного.

Outcome: partial