Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві просив надати додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , з дня набрання судовим рішенням законної сили . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті останньої залишилось спадкове майно у вигляді гаража № [NUMBER] , сектор 3, майданчик 3, що знаходиться в авто гаражному кооперативі «Восход» в м. Полтаві, вул. Шилівська,36а. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем першої черги після смерті матері, інших спадкоємців першої черги немає, заяв про прийняття спадщини ніхто не подавав. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. від 04.08.2023 р. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що пропущено встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що йому було відомо про те, що згідно постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 29.06.2022 року закінчувався 19.08.2023 року), строк для подання заяви про прийняття спадщини під час воєнного стану складає не 6, а 10 місяців. Він неодноразово чув це від сусідів, знайомих, яким також необхідно було вирішувати аналогічні питання. Позивач зазначає, що звернення 04.08.2023 р. до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини відбулося в межах 10 місяців, визначених Постановою КМУ № 164 (без врахування змін від 09.05.2023 р. ). З цих підстав, змушений звернутися до суду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2023 року закрито піготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримує (а.с.32). Відповідач Полтавська міська рада, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.23) та довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету (а.с.31), повторно у судове засідання свого представника не направила, про причину його неявки суд не повідомлено . Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 20.10.2022 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , а/з № 2005 (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Полтавським міським бюро РАЦС 04 лютого 1960 року слідує, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.9) З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 52068023 від 26.01.2016 р. вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить гараж № [NUMBER] , сектор [NUMBER] , майданчик 3 у Автогаражному кооперативі «Восход» за адресою м. Полтава, вул. Шилівська,36 а (а.с.11), що також підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 52067901 від 26.01.2016 р. (а.с.10-11). 04 серпня 2023 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № [NUMBER] , сектор [NUMBER] , майданчик 3, що знаходиться в «Автогаражному колективі Восход» в [ADDRESS] після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.12). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути\~протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 55 Конституції України\~встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК\~України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до статей\~1216,\~1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті\~1222, частина 1 статті\~1220, частина 1 статті\~1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1\~ст.1258 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1\~ст. 1268 ЦК України). Частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За приписами ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1\~ст.1272 ЦК України). Нотаріусом йому було відмовлено у прийняття спадщини [PERSON] у зв`язку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, тому останній вважається таким, що не прийняв спадщину. Також роз`яснено, що [PERSON] може звернутись до суду з позовом про продовження терміну про прийняття спадщини . Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з роз`яснень, що містяться в абз.6 п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст.\~1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце і час відкриття спадщини; - наявність чи відсутність заповіту спадкодавця; - коло спадкоємців, які мають право на спадщину за заповітом чи за законом у порядку черговості; - коло спадкоємців, які у передбачений законом спосіб прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця, тощо. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14.09.2016 року у справі №6-1215цс16 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У постанові від 26.06.2019 в справі № 565/1145/17 Верховний Суд вказав, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до статей\~12,\~81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до\~Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~та прийняттям\~ Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Він подав заяву 04.08.2023, тобто в межах 10-ти місячного терміну і мав правомірні «легітимні» очікування на прийняття його заяви та реалізацію права на отримання спадщини. Даючи оцінку даному обґрунтуванню позовних вимог, суд виходить з наступного. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану",\~Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022\~введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до\~статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 ЗУ «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі\~Постанова). Згідно даної Постанови з 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив висновок, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються\~Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.\~1270,\~1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2\~ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. КМУ постановою від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану»\~виключив пункт 3\~постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. Отже, позивач, звернувшись 04.08.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). Суд приймає до уваги також те, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, в тому числі і у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні та у зв`язку із суперечливими положеннями законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» ((В.П.), N 22277/93, 27.06.2000, параграф 59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. Суд також враховує ту обставину, що [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, в тому числі і через те, що він вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства,

Outcome: approved