Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.08.2021 у справі №133/623/21 на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/6 до 1/10 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцятитрьох річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що з нього стягуються аліменти на навчання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини від доходів, однак на його утримані перебуває ще шестеро неповнолітніх дітей та дружина. Донька від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , має вади здоров`я: затримка психо-мовленнєвого розвитку, плоско-вальгусну деформацію стоп та [PERSON] (вроджений дефект стегна). У зв`язку з наведеним, позивач має важкий матеріальний стан, а тому звертається до суду з даним позовом. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.08.2021 у справі №133/623/21, яке набрало законної сили 07.09.2021, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцятитрьох річного віку (а.с. 5-6). З 22.11.2011 [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , є батьком шістьох неповнолітніх дітей (а.с. 9-13, 15-16). Дружина та шестеро дітей зареєстровані і проживають з позивачем за однією адресою (а.с. 8). Донька [PERSON] , [INFO] , як вбачається з виписки із медичної картки, має такі діагнози: затримка психо-мовленнєвого розвитку, плоско-вальгусну деформацію стоп та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до довідки про доходи від 02.02.2022 [PERSON] працює оглядачем-ремонтником вагонів 5 розряду в Експлуатаційному вагонному депо Козятин, загальна сума доходу з січня 2021 року по грудень 2021 року складає 191827,12 грн. (з урахуванням податків і зборів), з них сплачено аліментів 12562,80 грн. Згідно з довідкою ТОВ "Сігнет-Центр" від 08.02.2022 №119, з орендної плати за землю [PERSON] за період з 2017 по 2021 рік утримано та перераховано у виконавчу службу згідно виконавчого провадження кошти в сумі 8015,42 грн., а саме: 6760,42 грн. - 01.10.2020 та 1255,00 грн. - 07.10.2021. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 10.11.1989, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХII від 27.02.1991\~та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченні інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні (ч.7\~ст.7 СК України). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття (ст. ст.\~150, 180 СК України). Згідно\~з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Положеннями\~ст. 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 20\~постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на навчання дитини мотивовані тим, що [PERSON] є єдиним годувальником в сім`ї, до складу якої входить дружина та шестеро неповнолітніх дітей, і його джерелом доходу є заробітна плата та плата, яку він отримує від передачі в оренду земельної ділянки один раз на рік. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено, що після ухвалення рішення Козятинським міськрайонним судом Вінницької області від 02.08.2021 у справі №133/623/21, яким з позивача стягнуто аліменти на період навчання дочки, народженої у попередньому шлюбі - [PERSON] , [INFO] , у нього виник обов`язок утримувати доньку [PERSON] , [INFO] . У постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі №760/9783/18-ц вказано, що зміна сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Однак у справі, що розглядається, суд також враховує положення ст.ст. 150, 180 СК України, відповідно до яких батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Водночас інші наведені у позовній заяві обставини вже існували на час ухвалення рішення у справі №133/623/21, зі змісту якого вбачається, що відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Як зазначено\~вище,\~зміна розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, можлива у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак, доводи позовної заяви фактично зводяться до переоцінити обставин, за яких було ухвалено рішення суду про стягнення аліментів. При цьому зміна матеріального стану, погіршення або поліпшення здоров`я жодним чином позивачем не підтверджені. Так, звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів у 2023 році, позивачем надано довідку про доходи за 2021 рік. Однак відомостей про реальний майновий стан, а також понесених витрат на лікування дитини, яка має вади розвитку, утримання дружини суду не надано. Довідка Сестринівського старостинського округу Козятинської міської ради від 18.01.2023 №5, видана [PERSON] , у якій вказано, що на його утриманні перебувають дружина та шестеро дітей, не є допустимим доказом відповідних обставин. За таких обставин, суд вбачає наявність підстав часткового задоволення позову, а саме зменшення розміру аліментів з 1/6 до 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцятитрьох річного віку. На підставі наведеного та

Outcome: partial