Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

15.11.2023 р. до суду позивачка [PERSON] подала позов, у якому просила стягувати [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі 4000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 15.11.2023 р і до повноліття дитини. Позивач вимоги позову обґрунтувала тим, що вона, [PERSON] , з відповідачем [PERSON] з 18.07.2014 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився [INFO] син [PERSON] , самостійно утримувати неповнолітнього сина вона не має можливості, відповідач [PERSON] добровільно свій обов`язок по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, а тому вона, [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письму заяву, в якій просить справу розглядати у його та позивача відсутність та вимоги позову задовільнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, вимоги позову визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] та [PERSON] з 18.07.2014 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився [INFO] син [PERSON] , відповідач [PERSON] є його рідним батьком, але добровільно свого законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, а тому зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі 4000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 15.11.2023 р і до повноліття дитини, висновки суду та встановлені у справі обставини підтверджуються такими доказами: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2014 р. (а.с.6), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.06.2017 р. (а.с.7), актом про встановлення факту фактичного проживання громадян, затвердженим міським головою Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області від 09.11.2023 р. (а.с.8). Спірні правовідносини регулюються ст. 180, ч.3 ст. 181, ст. 182, ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі 4000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 15.11.2023 р і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам неповнолітньої дитини і не порушує інтересів відповідача, який у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнав повністю. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача [PERSON] відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved