Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Керівник Кременецької окружної прокуратури Наталія Штурма в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс», з позовом про примусове припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 серпня 2006 року №1378, видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії №466663, №466664 від 01 грудня 2006 року, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастрові номера 6123810100:01:001:0862, 6123810100:01:001:1742, які розташовані на території Лановецької міської ради Лановецького району (теперішньої Лановецької міської ради Кременецького району) Тернопільської області після померлого [PERSON] . 21 квітня 2021 року [PERSON] зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку кадастровий номер 6123810100:01:001:0862. 20 липня 2021 року [PERSON] зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку кадастровий номер 6123810100:01:001:1742. Відповідно до довідок про оціночну вартість об`єктів нерухомості, вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6123810100:01:001:0862, площею 2.1675 га, становить 438609.81 гривень, вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6123810100:01:001:1742, площею 0,2364 га, становить 47834.54 гривень. Загальна вартість земельних ділянок становить 486 444,35 грн. В подальшому 02 червня 2021 року [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6123810100:01:001:0862, площею 2.1675 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Лановецької міської ради, Кременецького району Тернопільської області про передачу вказаної земельної ділянки в оренду приватному підприємству «Агропродсервіс» зі строком дії договору на 15 років, про що внесено запис 13 липня 2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Окрім цього, 02 червня 2021 [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6123810100:01:001:1742, площею 0.2364 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Лановецької міської ради, Кременецького району Тернопільської області про передачу зазначеної земельної ділянки в оренду приватному підприємству «Агропродсервіс» зі строком дії договору на 15 років, про що внесено запис 20 липня 2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області №6101.3.1-2838/61.3-23 від 27 березня 2023 громадянин російської федерації [PERSON] за обліками УДМС у Тернопільській області не значиться. Інформація щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання, документування посвідкою на тимчасове чи постійне проживання, а також факту набуття громадянства України, відсутня. Таким чином, [PERSON] будучи громадянином російської федерації, набув право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення та упродовж року добровільно їх не відчужив у зв`язку з чим право власності на земельні ділянки підлягає припиненню шляхом їх конфіскації за рішенням суду. З огляду на вищевказане представник позивача просить позов задовольнити, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача - прокурор Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури Дремлюга Р.В. в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Представник Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області Оленяк В.Я. в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги керівника відділу Кременецької окружної прокуратури підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» Карачка І.В. в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Лановецького районного суду Тернопільської області. Тому суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно з ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не подав відзиву на позов. Дослідивши докази по справі, суд з`ясував наступні обставини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач [PERSON] , [INFO] , документований паспортом громадянина російської федерації № [NUMBER] , виданим 13 лютого 2003 року ГОМ-1 УВД м.Сургута і района Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області підрозділ 863-014 рф, а також паспортом громадянина російської федерації № [NUMBER] , виданим 24 травня 2008 року відділом УФМС Росії по Ханти-Мансійському автономному округу в м.Сургуті, код підрозділу 860-004. 14 березня 2023 року Кременецька окружна прокуратура звернулася до начальника Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області Я.Давибіда з листом №51-1140 вих-23 з проханням повідомити чи [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , національний паспорт іноземця, серія та номер [NUMBER] , виданий 24 травня 2008 року, видавник: 860-004, отримував посвідку на постійне місце проживання в Україні, вказати чи посвідка видавалася, як громадянину російської федерації, республіки білорусь, чи громадянину іншої держави, повідомити про зареєстровану адресу місця проживання на території України, а також чи звертався із заявою на оформлення набуття громадянства України. Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області №15/3-23 від 03 квітня 2023,наданого у відповідь на запит Кременецької окружної прокуратури, [PERSON] із заявою щодо оформлення посвідки на постійне проживання, належності до громадянства України, оформлення набуття/ припинення громадянства України до УДМС у Тернопільській області не звертався. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 05 серпня 2006 року державним нотаріусом Ланівецької державної нотаріальної контори Джус С.З., на підставі заповіту, посвідченого Ланівецькою державною нотаріальною конторою м.Ланівці Тернопільської області 28 липня 1999 року, по реєстру за №1149, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,41 га, що знаходиться на території Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області, належної померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія Р2 №690975, виданого Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області 23 січня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №129. Згідно копії державного акту серія ЯГ №466663, який виданий 01 грудня 2006 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,24 га за кадастровим номером 6123810100:01:001:0862 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області. Згідно копії державного акту серія ЯГ №466664, який виданий 01 грудня 2006 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,17 га за кадастровим номером 6123810100:01:001:1742 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області. Відповідно до довідок про оціночну вартість об`єктів нерухомості №№ 201-20230717-0006254158, 201-20230717-0006254059 від 17 липня 2023 року, вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6123810100:01:001:1742, площею 0,2364 га становить 47834,54 гривень, вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6123810100:01:001:0862, площею 2,1675 га становить 438609,81 гривень. З копій договорів оренди землі від 02 червня 2021 року б/н вбачається, що земельні ділянки за кадастровими номерами 6123810100:01:001:1742, площею 0,2364 га та 6123810100:01:001:0862, площею 2,1675 га передані [PERSON] в оренду ПАП «Агропродсервіс», договори укладено строком на 15 років, з правом пролонгації. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 336134017 від 19 червня 2023 року, 21 квітня 2021 року державним реєстратором Лановецької міської ради Тернопільської області Парій М.В. за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6123810100:01:001:0862, площею 2.1675 га; 13 липня 2021 року державним реєстратором Збаразької міської ради Тернопільської області Ільчишин І.М. зареєстровано договір оренди землі б/н, виданий 02 червня 2021 року, підстава внесення - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59446968 від 23 липня 2021 року, дата укладення договору - 02 червня 2021 року, строк дії договору на 15 років, дата закінчення дії - 02 червня 2036 року, з правом пролонгації; орендар Приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс», орендодавець - [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 336134327 від 19 червня 2023 року, 20 липня 2021 року державним реєстратором Збаразької міської ради Тернопільської області Ільчишин І.М. за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6123810100:01:001:1742, площею 0.2364 га; 20 липня 2021 року державним реєстратором Збаразької міської ради Ільчишин І.М. зареєстровано договір оренди землі б/н, виданий 02 червня 2021 року, підстава внесення - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59448698 від 23 липня 2021 року, дата укладення договору - 02 червня 2021 року, строк дії договору на 15 років, дата закінчення дії - 02 червня 2036 року, з правом пролонгації; орендар Приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс», орендодавець - [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 339214557 від 14 липня 2023 року вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок кадастровий номер 6123810100:01:001:1742, площею 0.2364 га, 6123810100:01:001:0862, площею 2.1675 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6123810100:01:001:0862 серія та номер ЯГ №466663, виданий 01 грудня 2006 року Лановецьким районним відділом земельних ресурсів - втрачений. 02 червня 2021 року [PERSON] уклав договір оренди про передачу земельної ділянки кадастровий номер 6123810100:01:001:0862, площею 2.1675 га в оренду Приватному агропромисловому підприємству «Агропродсервіс» зі строком дії договору на 15 років, дата закінчення дії - 02 червня 2036 року, з правом пролонгації, про що 13 липня 2021 року внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. 02 червня 2021 року [PERSON] уклав договір оренди про передачу земельної ділянки кадастровий номер 6123810100:01:001:1742, площею 0.2364 га, в оренду Приватному агропромисловому підприємству «Агропродсервіс» зі строком дії договору на 15 років, дата закінчення дії - 02 червня 2036 року, з правом пролонгації, про що 20 липня 2021 року внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Як вбачається з копії листа №69/95-606 від 14 квітня 2023 року, управлінням Служби безпеки України в Тернопільській області на ім`я керівника Кременецької окружної прокуратури надіслана інформація, для врахування в прийнятті управлінських рішень, щодо земельних ділянок категорії «землі сільськогосподарського призначення», які перебувають у приватній власності іноземців, внесених до Державного земельного кадастру, які підлягали перереєстрації до 19 січня 2023 року, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» від 19 жовтня 2022 року, серед яких земельна ділянка за номером 6123810100:01:001:0862, площею 2.1675 га, що перебуває у приватній власності громадянина рф [PERSON] (паспорт громадянина рф [NUMBER] , виданий 24 травня 2008 року, підрозділ 860-004 рф). Кременецька окружна прокуратура зверталася до начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області І.Кузь, що підтверджується копією листа №51/1141вих-23 від 14 березня 2023 року з проханням надати інформацію про вжиті Головним управлінням заходи щодо усунення виявлених порушень земельного законодавства при використанні земельних ділянок з кадастровим номером 6123810100:01:001:0862, площею 2,1675 га, власником якої є громадянин рф [PERSON] , у тому числі шляхом її конфіскації в судовому порядку. Згідно копії листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №10-19-0.92-936/2-23 від 20 березня 2023 року, наданого у відповідь на запит Кременецької окружної прокуратури, вказаний орган до суду позовної заяви про конфіскацію земельних ділянок не подаватиме у зв`язку із відсутністю достатньої суми кошторисних призначень на березень місяць 2023 року по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». 05 квітня 2023 Кременецька окружна прокуратура звернулася до начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області І.Кузь з листом №51/1-1503 вих-23, із проханням надати інформацію про підстави набуття права власності та належним чином завірену копію державного акту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером 6123810100:01:001:0862, площею 2,1675 га власником якої є громадянин рф [PERSON] . Як вбачається із копії листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №2004-23 від 02 травня 2023 року, наданого у відповідь на запит Кременецької окружної прокуратури, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,17 га, за кадастровим номером 6123810100:01:001:0862, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №466663 від 01 грудня 2006 року [PERSON] 19 червня 2023 Кременецька окружна прокуратура звернулася до начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області І.Кузь з листом №51 1-2797 вих-23, із проханням надати інформацію чи зверталося Головне управління або планує звертатися до суду з позовом про конфіскацію земельних ділянок з кадастровими номерами: 6123810100:01:001:0862, площею 2,1675 га, 6123810100:01:001:1742, площею 0.2364 га, власником яких є громадянин рф [PERSON] . Згідно копії листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №10-19-0.92-2183/2-23 від 03 липня 2023 року, наданого у відповідь на запит Кременецької окружної прокуратури, Головне управління зазначило, що до суду позовної заяви про конфіскацію земельних ділянок не подаватиме. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного та Земельного кодексів України. Відповідно до ч.1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно ч.1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право», виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. У ч.1 ст.1 ЗК України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Приписами ч.1, 2, 4 ст. 374 ЦК України передбачено, що суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Так, згідно ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Відповідно до ч. 2-4 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У ч. 2 ст. 35 ЗК України встановлено, що іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи, можуть мати земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва на умовах оренди. При цьому, згідно ч. 5 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Згідно ч.1, 3 ст.130 ЗК України (в редакції чинній на дату розгляду справи) набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: громадяни України; юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; територіальні громади; держава. Порушення вимог частин першої і другої цієї статті є підставою для визнання правочину, за яким набувається право власності на земельну ділянку, недійсним, а також для конфіскації земельної ділянки. У ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. У п.д), е) ч.1 ст. 140 ЗК України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку є, зокрема, конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 145 ЗК України (в редакції чинній на дату розгляду справи), якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не булла відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Отже, аналізуючи вище наведені положення законодавства України, судом встановлено, що станом на 21 квітня 2021 року та 20 липня 2021 року була встановлена законодавча заборона на передачу земель сільськогосподарського призначення, до яких відносяться земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, у власність іноземцям. При цьому, після набуття [PERSON] , громадянином російської федерації, у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства останній є особою, до якого перейшло право власності на земельні ділянки, які у відповідності до ЗК України не можуть перебувати в його власності, на останнього покладався обов`язок щодо відчуження набутих ділянок протягом року з моменту переходу такого права, тобто до 21 квітня 2022 року та 20 липня 2022 року. А у випадках, коли земельні ділянки цією особою протягом встановленого строку не відчужені, такі ділянки підлягали примусовому відчуженню за рішенням суду. На підставі досліджених письмових доказів, суд встановив, що [PERSON] , як іноземець, маючи обов`язок протягом року з моменту набуття права власності відчужити земельні ділянки для особистого селянського господарства, які не можуть перебувати у його власності, такий обов`язок не виконав. Оскільки на час розгляду справи у суді, з врахуванням внесених до ЗК України змін, на іноземців, до яких перейшло право власності на земельну ділянку, яка за ЗК України не може набуватися ними у власність, також покладається обов`язок щодо відчуження набутої земельної ділянки протягом року з моменту переходу такого права, а у разі невиконання такого обов`язку така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду з подальшим продажем на земельних торгах та виплатою ціни проданої земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, її колишньому власнику, то в діях [PERSON] наявне порушення чинного земельного законодавства України. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа N 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб булла дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 15 від 14 січня 2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністру аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру. Підпунктами 42 пункту 4 вищевказаного Положення передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом. Держгеокадастр реалізує надані йому повноваження самостійно та через територіальні органи. Таким органом на території Тернопільської області є Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Згідно п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 08 березня 2023 №85, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі - Управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Так, у ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч.3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, яке здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, самостійно не реалізувало процесуальне право на подання позову про конфіскацію земельних ділянок, то наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 по справі №912/2385/18. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 12, ч.ч.1, 3 ст. 13, ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, встановивши, що [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, упродовж встановленого законодавством строку з 21 квітня 2021 року по 21 квітня 2022 року та 20 липня 2021 року по 20 липня 2022 року після набуття права власності на земельні ділянки кадастровий номер 6123810100:01:001:0862, площею 2.1675 га, 6123810100:01:001:1742, площею 0,2364 га, які не можуть перебувати у власності іноземців, не виконав свого обов`язку щодо відчуження таких ділянок, враховуючи триваючий характер порушення [PERSON] вимог земельного законодавства України, яке й на даний час передбачає для іноземців лише право оренди земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого спірні земельні ділянки підлягають конфіскації за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7296,67 гривень. При цьому, суд бере до уваги платіжну інструкцію № 1251 від 21 липня 2023 року про сплату судового збору. А тому, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 7296,67 гривень.

Outcome: approved