Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернувся до суду із уточненим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію (а.с.14-15). В обґрунтування позовних вимог зазначено, про те, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] і користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, тобто існують договірні відносини, але обов`язків по сплаті за використану електроенергію відповідач не виконує, у зв`язку з чим винила заборгованість по оплаті за надані послуги у сумі 1562 грн. 34 коп. Позивач просить стягнути вказану заборгованість, а також стягнути судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення кореспонденції за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, згідно зі ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Відзиву на позовну заяву не надходило. У зв`язку з чим, суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Н а підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 30.10.2001 року, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.17-18) та користується електроенергією на підставі договору про користування електричною енергією № 42104052 від 26.12.2012 року (а.с.7-10). Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, із наступними змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 пункту 1ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. У відповідності до розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що 01.09.2017 року, згідно знятих показань приладу обліку зафіксовано 7517 кВт/г. 01.01.2019 року, під час контрольного огляду, зафіксовано показники 9759 кВт/г, тобто за даний період відповідачем було спожито 2242 кВт/г на загальну суму 2518 грн. 56 коп. За цей період відповідачем здійснено оплату за спожиту електричну енергію в розмірі 956 грн. 22 коп., тобто заборгованість становить 1562 грн. 34 коп. Вартість спожитої відповідачем електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснюється державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. На підставі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На теперішній час відповідачем не виконано обов`язків щодо сплати за спожиту електричну енергію. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними та приходить до переконання про необхідність стягнення заборгованості, яка утворилася та вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за цей період належним доказом. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved