Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 29.05.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є різні характери та погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. На даний час шлюб існує лише формально, сторони проживають окремо. Спорів щодо поділу майна чи місця проживання дітей між сторонами немає. Діти проживають разом з позивачем і вважає, що проживання дітей разом з матір`ю відповідатиме їх інтересам. Посилаючись на викладене позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем розірвати. Сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з матір`ю. Відзив на позов відповідачем [PERSON] не подавався. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, позовна заява містить клопотання про розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, від представника відповідача адвоката Цопко С.В. надійшла заява у якій просить справу розглянути без його участі, щодо вимоги про розірвання шлюбу то не заперечує її задоволення, а вимогу про визначення місця проживання дітей з матір`ю просить залишити без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 29 травня 2015 року у виконавчому комітеті Кривської сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з №5(а.с.3). Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 12). Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Щодо вирішення інших вимог позовної заяви, то з цього приводу суд зазначає наступне. У прохальній частині позовної заяви позивач просить неповнолітніх дітей залишити на проживання разомз матір`ю, вказуючи, що діти проживають з нею у спору щодо визначення місця проживання дітей немає. Водночас, із заяви представника відповідача не вбачається відсутність спору щодо місця проживання дітей, а тому в цій вимозі слід відмовити, позаяк за наявності спору слід пред`являти вимогу про визначення місця проживання дітей, чого позивачем не зроблено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. сплачений останньою за пред`явлення позову.

Outcome: partial