Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (надалі ТОВ «Кредитсервіс»)\~, адвокат Мартиненко В.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 210120-003 від 20.01.2021 року за період з 20.01.2021 року по 09.05.2023 року у розмірі 75832,00 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20.01.2021 року між ТОВ "Кредитсервіс" та [PERSON] укладено кредитний договір № 210120-003, відповідно до умов якого [PERSON] отримав строковий кредит у сумі 30000,00 грн на строк до 20.10.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 97,5% річних. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язувався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобов`язання за кредитним договором № 210120-003 від 20.01.2021 року належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 09.05.2023 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 75832,00 грн, яка складається з : 23333,34 грн - заборгованість за тілом кредиту; 50248,66 грн прострочена заборгованість за процентами; 2250,00 грн строкова заборгованість за процентами. Ухвалою Броварського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 01\~вересня 2023\~року цивільну\~справу передано\~за територіальною\~підсудністю до\~Згурівського районного\~суду Київської\~області. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам встановлені строки для подачі заяв по суті. Відповідач [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог\~ст.178\~ЦПК України не подав, хоча судом йому було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання позивач ТОВ «Кредитсервіс`свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність\~представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Положеннями ст.\~280\~ЦПК\~України\~передбачається, що\~суд може ухвалити \~заочне \~рішення\~на підставі\~наявних\~у\~справі доказів\~за\~одночасного\~існування таких умов: 1) відповідач\~належним\~чином повідомлений\~про\~дату,\~час\~і\~місце судового\~засідання; 2) відповідач\~не\~з`явився в\~судове\~засідання\~без поважних\~причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач [PERSON] , будучи\~належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання не проводилось. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Дослідженими письмовими доказами по справі встановлено, що 20.01.2021 року між ТОВ "Кредитсервіс" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 210120-003. Кредитний договір підписано електронним підписом, одноразовим ідентифікатором R55051. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 30000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Строк дії договору визначений до 20.10.2021 року, відсоткова ставка в місяць від початкової суми кредиту 7,5 %, реальна річна процентна ставка становить 97,5 %. На погашення кредиту позичальник мав вносити платежі щомісячно до 20 числа відповідного місяця включно. За видачу кредиту стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 %, що становить 2250,00 грн. Відтак на банківський рахунок позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 27750,00 грн (а.с. 7-9 копія кредитного договору, а.с. 16 копія виписки з особового рахунку, а.с. 17 копія довідки про укладення договору, а.с. 22 копія платіжного доручення). Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 09.05.2023 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 210120-003 від 20.01.2021 року в розмірі 75832,00 грн, яка складається з: 23333,34 грн - заборгованість за тілом кредиту; 50248,66 грн прострочена заборгованість за процентами; 2250,00 грн строкова заборгованість за процентами. З виписки з особового рахунку встановлено, що в рахунок погашення заборгованості відповідачем було здійснено три платежі 26.02.2021 року 5584,00 грн, 16.04.2021 5584,00 грн, 18.08.2021 року 6000,00 грн. Вказані платежі зараховані позивачем наступним чином: 6666,66 грн в рахунок погашення тіла кредиту, 10501,34 грн в рахунок погашення відсотків за користування кредитом (а.с. 16). Відповідач повідомлявся про наявність заборгованості та необхідність її погашення (а.с. 20 копія досудової вимоги) Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Статтею 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5, 6, 7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Порядок укладення електронного договору передбачений статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію». Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Приписами абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України передбачено щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що між ТОВ "Кредитсервіс» та [PERSON] 20.01.2021 року укладено кредитний договір № 210120-003. ТОВ "Кредитсервіс" умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачу кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 27750,00 грн. В свою чергу, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 20.10.2021 року (дату закінчення строку кредитного договору) склалась заборгованість у розмірі 30832,00 грн., а саме: 21083,34 грн (27750,00 грн 6666,66 грн ) - заборгованість за тілом кредиту; 9748,66 грн (20250,00 грн 10501,34 грн) - заборгованість за процентами. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, заборгованість у розмірі 30832,00 грн не сплатив, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "Кредитсервіс" підлягають до часткового задоволення та з відповідача [PERSON] та користь позивача підлягає до стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30832,00 грн. В частині стягнення відсотків за період після закінчення строку дії договору суд зазначає, що оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти на умовах договору припиняється. З вимогою про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] процентів за період з 21.10.2021 року по 09.05.2023 року задоволенню не підлягають. В частині розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду ТОВ "Кредитсервіс" сплачено 2684,00 грн судового збору за подання позову (а.с. 6 платіжна інструкція). З огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1091,26 грн. Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. до матеріалів справи надано копію договору № 25-01/2023 про надання правничої допомоги від 25.01.2023 року, укладений між адвокатським об`єднанням "Правовий діалог" в особі директора Разумного Є.М. та ТОВ "Кредитсервіс", копію акту приймання-передачі справ на надання правової допомоги від 11.04.2023 року по справі [PERSON] , копію акту № 32 приймання-передачі наданої правової допомоги від 09.06.2023 року, відповідно до якого, АО "Правовий діалог" надало наступні послуги з підготовки та направлення/подачі однієї позовної заяви до суду, вартість послуги складає 7000 грн, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 4581 від 15.06.2023 року, згідно якої встановлено, що за надані послуги адвокатському об`єднанню "Правовий діалог" сплачено 7000 грн (а.с. 24-31). Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Кредитсервіс" витрати на правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2846,08 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial