Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Представник позивача\~адвокат Жалковський\~В.Ю.\~звернувся до\~суду з\~даним\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заробітної\~плати та\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~вказав про\~те,\~що з\~01.02.2023\~року по\~17.10.2023\~року позивач\~перебував у\~трудових відносинах\~з відповідачем.\~Відповідач останнім\~часом виплачував\~позивачу заробітну\~плату нерегулярно,\~внаслідок чого\~на день\~звільнення позивача\~за відповідачем\~утворилася заборгованість\~в сумі\~62391,12\~грн., яку виплатити позивачу відмовилися. Отже, представник позивача адвокат Жалковський В.Ю. просить стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 62391,12 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 44627,05 грн. 10.01.2024 року до канцелярії суду від представниці відповідача за довіреністю Литвиненко А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила про те, що Товариство не заперечує проти стягнення на користь позивача заробітної плати в розмірі 62391,12 грн. В той же час, Товариство не погоджується з визначеним розміром середнього заробітку в розмірі 44627,05 грн. Відповідно до наказу № 46 від 31.05.2023р. встановлений факт дії в Товаристві режиму неповного робочого часу, а саме: дводенного робочого тижню з робочими днями: понеділок та вівторок з 05.06.2023р. Даний факт є важливим при визначенні питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Верховний Суд України у Постанові від 01 березня 2017 року по справі № 635/2084/16-ц прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 визначив, що середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Отже, позивач звільнився 17.10.2023р., а фактичний розрахунок станом на день звернення до суду не проведений, таким чином, враховуючи ст. 117 КЗпП України, період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить з 23.10.2023р. (перший робочий день Товариства після звільнення позивача) по 12.12.2023р. (останній робочий день Товариства, в межах розрахункового періоду, визначеного в позовній заяві) Таким чином, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів Товариства, з урахуванням Наказу № 46, що станом на12.12.2023р. складе 16 робочих днів, а саме: Жовтень 2023\~року -\~4\~робочих дні (23,24,30,31 жовтня); Листопад 2023\~року -\~8\~робочих днів (6,7,13,14,20,21,27,28 листопада); Грудень 2023\~року -\~4\~робочих дні (4,5,11,12 грудня). Сума середньоденного заробітку позивача складала 1 762 грн. 87 коп. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів). \~ \~ \~ \~Таким чином,\~у разі\~задоволення судом\~позовних вимог\~позивача про\~стягнення з\~Товариства на\~користь позивача\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні,\~сума,\~що підлягає\~стягненню з\~Товариства,\~становить 28\~205\~грн.\~92\~коп. (16 робочих днів (з 23.10.2023р. (перший робочий день Товариства після звільнення позивача) по 12.12.2023р. (останній робочий день Товариства, в межах розрахункового періоду, визначеного в позовній заяві) х 1 762 грн. 87 коп. (середньоденна заробітна плата, зазначена позивачем в позовній заяві). Із суми 28 205 грн. 92 коп. підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Представниця відповідача за довіреністю Литвиненко А.В. просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - Інжиніринг» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити, а якщо суд при розгляді справи дійде висновку про задоволення позовних вимог, то зменшити розмір стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 3 000 грн. 00 коп. (з послідуючим утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів). Розгляд справи просить проводити без участі представника Товариства. \~ \~ \~ \~До початку судового засідання від представника позивача адвоката Жалковського В.Ю. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень, а саме: просить стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 62391,12 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 28\~205,92 грн. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з \~01.02.2023\~року по\~17.10.2023\~року перебував\~у трудових\~відносинах з\~відповідачем.\~24.03.2023\~року позивача\~звільнили з\~AT\~СМНВО-Інжиніринг\~за власним\~бажанням за\~ст.\~38\~КЗпП України (а. с. 5). На день\~звільнення позивача\~за відповідачем\~утворилася заборгованість\~в сумі\~62391,12\~грн., яку виплатити позивачу відмовилися. Відповідно до ст.\~116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату, в сумі 62391,12 грн. Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців Згідно з пунктами 1-4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, з відповідними змінами (далі\~Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати. Пунктом 8 Порядку унормовано, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Позивач звільнився\~17.10.2023р.,\~а фактичний\~розрахунок станом\~на день\~звернення до\~суду не\~проведений,\~таким чином,\~враховуючи ст.\~117\~КЗпП України,\~період стягнення\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~становить з\~23.10.2023р. (перший робочий день Товариства після звільнення позивача) по 12.12.2023р. (останній робочий день Товариства, в межах розрахункового періоду, визначеного в позовній заяві). Таким чином, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів Товариства, з урахуванням Наказу № 46, що станом на12.12.2023р. складе 16 робочих днів, а саме: Жовтень 2023\~року -\~4\~робочих дні (23,24,30,31 жовтня); Листопад 2023\~року -\~8\~робочих днів (6,7,13,14,20,21,27,28 листопада); Грудень 2023\~року -\~4\~робочих дні (4,5,11,12 грудня). Сума середньоденного заробітку позивача складала 1 762 грн. 87 коп. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів). Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню, становить 28205,92 грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 28205,92 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved