Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова суду з позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати Наказ Державного концерну «Укроборонпром» «Про звільнення [PERSON] » № 40-К від 16 квітня 2021 року; поновити [PERSON] з 06 квітня 2021 року на посаді Генерального директора Харківського державного авіаційного виробничого підприємства з вирішенням питання щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку ст. 235 Кодексу Законів про працю України; стягнути з Державного концерну «Укроборонпром» на користь [PERSON] заборгованість заробітній платі, обраховану станом на 01 червня 2021 року, в сумі 955 609,93 гри. дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч шістсот дев`ять гривень дев`яносто три копійки/.; стягнути з Державного концерну «Укроборонпром» завдану моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. ; вирішити питання щодо розподілу судових витрат по справі у відповідності до вимог 41 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 липня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строку для усунення недоліків. На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху адвокатом Слинько Я.Ю. 10.08.2021 подано до суду уточнену позовну заяву. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2021 року вказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України. Постановою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2023 року ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2021 року скасовано та справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду. 16.06.2023 року цивільна справа №642/4284/21 надійшла до Ленінського районного суду м.Харкова та на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана судді Вікторову В.В.. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року залучено до участі у справі №642/4284/21 Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» як правонаступника Державного концерну «Укроборонпром». Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 липня 2023 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ «Українська оборонна промисловість» в частині вимог про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення завданої моральної шкоди - закрити. У іншій частині позовних вимог [PERSON] до АТ «Українська оборонна промисловість» про стягнення заборгованості по заробітній платі, ухвалено продовжити розгляд справи в порядку цивільного судочинства. Ухвалою суду від 07 серпня 2023 рок прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, замінено первісного відповідача АТ «Українська оборонна промисловість» на Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, та відкладено підготовче судове засідання на 03.10.2023 року. В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначено, що починаючи з 04 жовтня 2018 року позивач [PERSON] займав посаду Генерального директора Харківського авіаційного виробничого підприємства на підставі Контракту від 03.10.2018 року №15К/18 та Додаткової угоди від 01.10.2020 №61 до вказаного Контракту, що були укладені між сторонами. Згідно умов Контракту зі змінами, внесеними додатковою угодою, [PERSON] був при значений на посаду Генерального директора ХДАВП на строк з 04 жовтня 2018 року по 03 жовтня 2021 року. З 16 квітня 2021 року згідно Наказу Державного концерну «Укроборонпром» «Про звільнення [PERSON] № від 16.04.2021 року №40-к повноваження [PERSON] , Генерального директора ХАВП були припинені з 16 квітня 2021 року на підставі п.п. г п. 5.2 цього Контракту у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи, п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП). У відповідності до положень ст. 44 КЗпП вбачається, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 5 ч. 1 ст. 41, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Згідно довідки №301/653 від 01.06.2021 року остаточна сума до виплати [PERSON] складає 955 609,93грн. Всупереч вимогам чинного законодавства відповідачем не було проведено належний розрахунок з позивачем 16.04.2021 року і до сьогоднішнього дня. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. Копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що Позивач займав посаду Генерального директора Харківського державного авіаційного виробничого підприємства /далі по тексту - ХДАВП/ починаючи з 04 жовтня 2018 року на підставі Контракту від 03 жовтня 2018 року № 15К/18 /далі по тексту - Контракт/ та Додаткової угоди від 01 жовтня 2020 року № 61 до вказаного Контракту /далі по тексту - Додаткова угода/, що були укладені між сторонами. Згідно умов вказаного вище Контракту зі змінами, внесеними Додатковою угодою, [PERSON] був призначений на посаду Генерального директора ХДАВП на строк з 04 жовтня 2018 року по 03 жовтня 2021 року. Пунктом 1.1 Контракту зі змінами, внесеними Додатковою угодою, було визначено, що керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію Харківського державного авіаційного виробничого підприємств здійснювати поточне управління (керівництво) Підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання та збереження закріпленого за Підприємством державного майна, а Концерн зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. Розділ 5 Контракту визначає порядок внесення змін і доповнень до Контракту та його припинення. Так, відповідно до п.5.1 Контракту зі змінами було встановлено, що внесення змін та доповнень до цього Контракту здійснюється шляхом підписання додаткових угод, що являються невід`ємними частинами цього Контракту. Згідно п. 5.2 Контракту сторонами було погоджено, що Контракт припиняється: а) у зв`язку із закінченням строку дії Контракту; б) за згодою Сторін; в) до закінчення строку дії контракту у випадках, передбачених пунктами 5.3 і 5.4 цього Контракту; г) з інших підстав, передбачених законодавством України та цим Контрактом. Із копії Наказу Державного концерну «Укроборонпром» «Про звільнення [PERSON] » від 16 квітня 2021 року № 40-к, можливо встановити, що повноваження [PERSON] , Генерального директора ХАВП були припинені з 16 квітня 2021 року у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи, пункт 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України. Приписами ст. 43 Конституції України в становлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Положенням ч. 1ст.21Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною 5 статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. У відповідності до положень ст.44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Згідно положень ст.47 КЗпП, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Положеннями ст.116 КЗпП передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Водночас згідно зі статтею 1 Конвенції Про захист заробітної плати F 95 термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. У Рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 КЗпП України Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене врахування таких виплат. Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). Судом встановлено, що у Відповідача наявна заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] у розмірі 955609,93 грн., що підтверджується довідка №301/653 від 01.06.2021р.. Доказів про виплату вказаної суми відповідачем позивачу станом на день розгляду справи до суду не надано. Таким чином, враховуючи наявність в підприємства боргу перед позивачем з виплати заробітної плати, з відповідача необхідно стягнути на користь Позивача суму заборгованості без урахування податків в розмірі 955 609,93 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача з урахуванням уточнень підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної вимоги про стягнення заробітної плати, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача в дохід держави у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved