Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №210129-29285-4 від 29.01.2021р. у розмірі 28\~625 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено договір №210129-29285-4, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000.00 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку, емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.\~ Укладений кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування та був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору здійснювалось електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (Правила), викладені для\~загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about_us або\~https://monetka.com.ua/uk/about_us. 01.07.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №210129-29285-4 від 29.01.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Відповідач порушив умови зобов`язання, а тому станом на 10.07.2023 року має заборгованість у розмірі 28\~625.00 гривень, яка складається з наступного: 5000 грн заборгованість за кредитом; 2625.00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1.75% за кожен день користування кредитом за період з 29.01.2021р. по 28.02.2021р.; 21\~000.00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3.5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 01.03.2021 по 28.06.2021. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684.00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000.00 гривень. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2023р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи заперечень не надав. У судові засідання відповідач по справі повторно не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки в судові засідання відповідач суд не повідомляла, своїм правом на надання відзиву на позов не скористалася, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не скеровувала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з Договором №210129-29285-4 від 29.01.2021 року укладеного\~між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] в електронному вигляді, остання отримала кредит у розмірі 5000.00 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на її платіжну картку, емітовану АТ «КБ «Приватбанк»\~зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту, додатком №1 до якого додається графік розрахунків. Вказані умови передбачені пунктами 1.1; 1.2; 1.3; 1.6 та 3.3 договору №210129-29285-4 від 29.01.2021. Згідно витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua за Анкетою-заявкою на кредит №733144 від 29.01.2021, [PERSON] надала згоду щодо правил кредитування, фінансового моніторингу, бюро кредитних історій та погодила умови кредитування по заяві. Згідно з Витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua відображено всю хронологію дій щодо укладення кредитного договору №210129-29285-4 від 29.01.2021. Так, одноразовий індифікатор [NUMBER] був направлений відповідачу 29.01.2021 шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер, який вказується при реєстрації. Відповідно до довідки Тас Рау № 367558483 від 29.01.2021 року про перерахунок коштів за договором №210129-29285-4 від 29.01.2021 року на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» умови договору виконали, перерахувавши на рахунок відповідача грошові кошти. Перерахування коштів на картку відповідача емітовану АТ КБ «Приватбанк» підтверджується доданою до листа АТ КБ «Приватбанк» випискою по рахунку [PERSON] , яка надана на виконання ухвали суду від 23.11.2023р. про витребування доказів. Згідно розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] за Договором №210129-29285-4 від 29.01.2021 року, має станом на 12.10.2023 року заборгованість на загальну суму 28\~625.00 гривень, яка складається з наступного: 5000.00 грн заборгованість за кредитом; 2625.00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1.75% за кожен день користування кредитом за період з 29.01.2021р. по 28.02.2021р.; 21\~000.00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3.5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 01.03.2021 по 28.06.2021. 01.07.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія «Фінансова інновація» та ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М, відповідно до умов якого первісний кредитор у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права грошової вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, строк виконання за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників (позичальниками за кредитними договорами), включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до витягу з акту приймання-передачі прав №1 від 01.07.2021 до договору відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М від 01.07.2021, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Фінансова інновація» та ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто», остання набула право грошової вимоги до [PERSON] за договором №210129-29285-4 від 29.01.2021 року. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Стаття 207 ЦК України\~не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватись й інші засоби зв`язку, наприклад електронний. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.12, ч.13 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до статей 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно із ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Однак, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість. На підтвердження чого надано розрахунок заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Згідно\~із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог\~ЦК України. Згідно з умовами договору [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за його користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Враховуючи, що відповідач підписала заяву позичальника, була ознайомлена з умовами кредитування, що підтверджується її електронним підписом, користувалася кредитними коштами, проте своєчасно кредитні кошти не повернула, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що відповідач порушила умови кредитного договору. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останньою умов укладеного кредитного догову,\~а позивач у встановленому законом порядку набув право вимоги за вказаним договором, то позовні вимоги\~ Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до [PERSON] про стягнення заборгованості\~ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПУ України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано договір № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, укладеного між ТОВ «ФК «Ріальто» та адвокатом Руденко К.В., в якому прописаний обсяг роботи, яку має виконати адвокат, разом з переліком послуг, які надано адвокатом на виконання умов договору; акт про приймання передачу наданих послуг №42 від 17.02.2023 року; які в сукупності підтверджують розмір судових витрат. За приписами\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України).\~Відповідно до\~ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 року у справі №463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено( п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України). Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. буде розумним та справедливим, а тому вважає, що вимога про стягнення витрат що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved