Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

05 листопада 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила суд визнати за нею в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, право власності на 1/2 частину квартири, реєстраційний номер [NUMBER] , загальною площею 75,5 м2, що складають три кімнати житловою площею 42,60 м2 за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 частину земельної ділянки, площею 2 га, яка знаходиться у Маньківському районі Черкаської області, кадастровий номер 7123155100:03:001:0483, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, судові витрати покласти на відповідача, стягнувши на її користь 7443 грн. судового збору. Свій позов обґрунтовувала тим, що 12.08.2006 між [PERSON] і відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу мають синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2019 у справі № 361/6591/19 шлюб між сторонами розірвано. В період перебування у зареєстрованому шлюбі за період з 12.08.2006 до його розірвання у судовому порядку сторонами за спільні кошти було набуто в спільну сумісну власність наступне нерухоме майно: квартира, реєстраційний номер 1838714732106, загальною площею 75,5 м2, що складають три кімнати житловою площею 42,60 м2 за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 2 га, яка знаходиться у Маньківському районі Черкаської області, кадастровий номер 7123155100:03:001:0483, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до договору купівлі-продажу деривативу № 140119-008 від 14.01.2019 відповідач придбав форвардний контракт від № 060417-054 від 06.04.2017, яким зобов`язано Приватне Акціонерне Товариство ?Атлант? продати майнові права на квартиру. Відповідно до акту прийому-передачі до Договору купівлі-продажу деривативу №140119-008 від 14.01.2019, укладеного між ТОВ ?Компанія з управління активами ?Фінек ЕССЕТ Менеджмент? та відповідачем, останній 18.01.2019 отримав у власність Дериватив (форвардний контракт № 060417-054 від 06.04.2017), загальною вартістю 296205 гривень 00 копійок. Відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав № 08/107 від 14.01.2019 відповідач отримав майнові права, що пов`язані з виникненням у майбутньому прав володіння, користування, розпорядженням вищезазначеної квартири. За будівництво і придбання квартири у 2019 році було сплачено 683 550 гривень 00 копійок. Таким чином, загальна вартість придбаної квартири склала 979755 гривень 00 копійок. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2019 право власності на квартиру зареєстроване на відповідача. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого за допомогою додатку ?Реєстр нерухомості? від 19.09.2022 право власності на квартиру, реєстраційний номер 1838714732106, загальною площею 75,5 м2, що складають три кімнати житловою площею 42,60 м2 за адресою: [ADDRESS] ; зареєстровано на відповідача. Площа квартири також підтверджується технічним паспортом на вищезазначену квартиру. Дана земельна ділянка також придбана за спільні кошти у шлюбі та зареєстрована 01.11.2019. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого за допомогою додатку ?Реєстр нерухомості? від 19.09.2022 право власності на земельну ділянку, яка знаходиться у Маньківському районі Черкаської області, площею 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7123155100:03:001:0483, зареєстровано на відповідача. Вищевказане майно набуте за період шлюбу є об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача - [PERSON] . Питання про поділ спільного майна між сторонами не вирішувалось як в період перебування у шлюбних відносинах, так і після розірвання шлюбу у 2019 році. У зв`язку з тим, що шлюб між ними розірвано, з метою захисту її конституційних прав та реалізації особистого права власності, 06.09.2022 року відповідачу направлено лист з пропозицією вирішити питання щодо проведення розділу набутої у шлюбі спільної сумісної власності, а саме: квартири реєстраційний номер [NUMBER] , загальною площею 75,5 м2, що складають три кімнати житловою площею 42,60 м2 за адресою: [ADDRESS] . Згідно із інформацією, отриманої з відкритих джерел інформації, зокрема сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку ?Укрпошта? 10.09.2022 року відповідач особисто отримав лист за адресою: [ADDRESS] , завдяки чому мав реальну можливість ознайомитись з його змістом, втім в подальшому будь-якої інформації, яка б свідчила про наміри відповідача щодо вирішення питання поділу майна отримано не було. Ігнорування відповідачем письмової пропозиції здійснити поділ спільного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності вважає потрібним розцінювати як відмову від таких дій. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 07.08.2022 унікальний реєстраційний номер 201-20220807-0004031209, отриманої з єдиної бази даних звітів про оцінку Фонду державного майна України, оціночна вартість на вторинному ринку житла в Україні, а саме: квартири, реєстраційний номер 1838714732106, загальною площею 75,5 м2, що складають три кімнати житловою площею 42,60 м2за адресою: [ADDRESS] , становить 2218265 гривень 19 копійок. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.09.2022, унікальний реєстраційний номер 201-20220919-0004162120, отриманої з єдиної бази даних звітів про оцінку Фонду державного майна України, оціночна вартість земельної ділянки, площею 2 га, яка знаходиться у Маньківському районі Черкаської області, кадастровий номер 7123155100:03:001:0483, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, становить 556616 гривень 51 копійка. 24 жовтня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 23 січня 2023 року. 02 листопада 2022 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував та просив відмовити. Посилався на те, що у вересні 2019 р. його колишня дружина. [PERSON] , подала позов про розірвання між ними шлюбу до Броварського міськрайонного суду Київської області, рішенням якого від 04.11.2019 у справі № 361/6591/19 (набрало законної сили 10.12.2019) шлюб між ними було розірвано. За час його спільного проживання однією сім`єю разом із [PERSON] йому, як військовослужбовцю Збройних Сил України за контрактом, що перебував із 11 травня 2016 р. у пільговій черзі на отримання житла від Міністрества оборони України були виплачені кошти грошової компенсації за неотримане житло, саме за які і було придбано ним квартиру [ADDRESS] за договором купівлі-продажу деривативу № 140119-008 від 14.01.2019, укладеного між відповідачем і ТОВ ?Компанія з управління активами ?Фінек Ессет Менеджмент? про придбання ним 14 січня 2019 р. форвардного контракту № 060417-054 від 06.04.2017 року на Товарній біржі ?Український центр біржової торгівлі? та Актом прийому-передачі до Договору купівлі-продажу деривативу № 140119-008 від 14.01.2019 року, Договором купівлі-продажу майнових прав № 08/107 від 14.01.2019 року укладеного на виконання вищевказаного форвардного контракту № 060417-054 між відповідачем та ПрАТ Виробнича проектно-будівельна фірма ?Атлант? та Актом приймання-передачі майнових прав від 21.05.2019. При цьому позивач, як його дружина, розуміла його безумовне право на здійснення наступної державної реєстрації 23 травня 2019 р. На вказану квартиру виключно на його ім`я та не заперечувала щодо здійснення такої державної реєстрації, а також щодо укладення виключно особисто ним вищевказаних договорів, коли вона також була присутньою при їх підписанні ним в офісі ПрАТ Виробнича проектно-будівельна фірма ?Атлант?. Відповідно після реєстрації за відповідачем права власності на квартиру, відповідач, діти, та [PERSON] зареєстрували місце проживання в цій квартиру, тому зазначена квартира не може бути об`єктом поділу. Зокрема [PERSON] і нині фактично проживає у квартирі [ADDRESS] , яка є службовою та рахувалась раніше за відповідачем. Але після його переведення до іншого місця військової служби ця квартира стала рахуватись за іншим військовослужбовцем із яким [PERSON] спочатку мала тривалі стосунки, а потім зареєструвала шлюб 28 грудня 2021 р. у Броварському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом № 880. Що стосується належної йому на праві власності з 28 жовтня 2019 р. земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер 7123155100:03:001:0483, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Уманському районі (колишній Маньківський район) Черкаської області повідомляє, що цю ділянку надано йому в порядку безоплатної приватизації відповідно до статей 116, 118. 121 Земельного кодексу України в дозволеній для безоплатної передачі нормі (не більше 2,0 га) в адмінмежах Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області звідки відповідач родом. Вказана земельна ділянка надана йому в приватну власність у порядку безоплатної приватизації наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 18.09.2019 № 23-3829/14-19-СГ, тому не може бути об`єктом поділу. Адже [PERSON] має право відповідно до статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України отримати в порядку безоплатної приватизації подібну земельну ділянку, як і будь-який інший громадянин України. 14 листопада 2022 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій просила суд задовольнити позов, зазначила, що зазначені у позові квартира та земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Всупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів придбання квартири та земельної ділянки за свої особисті кошти суду не надано. 12 квітня 2023 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача та відповідач проти задоволення позову заперечували та просили відмовити, пояснення надали аналогічно викладеному у відзиві. Відповідач в судовому засіданні був допитаний як свідок, суду пояснив, що закінчив військовий інститут, був направлений до військової частини та проживав із сім`єю у с.Семиполки. В 2014-2015 роках виконував завдання в зоні АТО. Коли повернувся із відрядження, отримав від Міністерства оборони компенсацію у розмірі 950 000,00 грн. За ці кошти у січні 2019 року була придбана квартира, на придбання якої було докладено 30000,00 грн. із його кредитних коштів. Квартира потребувала ремонту, тому він займався підробітком в не робочий час, щоб зробити ремонт в квартирі. У них з позивачем була домовленість, що вона до квартири не буде мати ніяких претензій, тому вона і була зареєстрована за ним. У травні 2023 року відповідач зняв із реєстрації позивача, дітей залишив зареєстрованими у квартирі. Під час надання пояснень відповідач стверджував, що при нарахуванні суми коштів на площу необхідну для придбання житла не було враховано кількість членів сім`ї відповідача, а лише те, що він як учасник АТО має право на грошову компенсацію такого житла. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12.08.2006 між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №45, серія [NUMBER] . Від шлюбу в них народилось двоє синів - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №2, серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №25, серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №57, серії [NUMBER] , батьками яких є позивач та відповідач. Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2019 року у справі № 361/6591/19 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2020 у справі № 361/649/20, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.01.2020р. і до досягнення дітьми повноліття. В період перебування у шлюбі сторонами було набуто в спільну сумісну власність наступне нерухоме майно: - квартира, реєстраційний номер [NUMBER] , загальною площею 75,5 м2, що складають три кімнати житловою площею 42,60 м2 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу деривативу № 140119-008 від 14.01.2019 відповідач придбав форвардний контракт від № 060417-054 від 06.04.2017, яким зобов`язано Приватне Акціонерне Товариство ?Атлант? продати майнові права на квартиру. Відповідно до акту прийому-передачі до Договору купівлі-продажу деривативу №140119-008 від 14.01.2019, укладеного між ТОВ ?Компанія з управління активами ?Фінек ЕССЕТ Менеджмент? та відповідачем, останній 18.01.2019 отримав у власність Дериватив (форвардний контракт № 060417-054 від 06.04.2017), загальною вартістю 296205 гривень 00 копійок. Відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав № 08/107 від 14.01.2019 відповідач отримав майнові права, що пов`язані з виникненням у майбутньому прав володіння, користування, розпорядженням вищезазначеної квартири. За будівництво і придбання квартири у 2019 році було сплачено 683550 гривень 00 копійок. Таким чином, загальна вартість придбаної квартири склала 979755 гривень 00 копійок. Як вбачається, із платіжного доручення за № 22 від 12 грудня 2018 року, платник Київське квартирно-експлуатаційне управління, отримувачу [PERSON] виплачено 950452 грн. 25 коп. грошової компенсації за належне для отримання житло, ПКМУ від 02.09.2015 року за № 728, згідно наказу МОУ № 380 від 31.07.2018 року. Як було з`ясовано в судовому засіданні вказана сума була розрахована на площу яку потребувала сім`я [PERSON] в складі чотирьох осіб, які на той час перебували на квартирному обліку. Згідно інформації сформованої за допомогою додатку ?Реєстр нерухомості? від 19.09.2022, реєстраційний номер 183 871 473 2106, загальною площею 75,5 м2, що складають три кімнати житловою площею 42,60 м2 за адресою: [ADDRESS] ; власник - [PERSON] . Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади № 2022/000368293 від 18.08.2022 року, №2022/000368235 від 18.08.2022 року, № 2022/000368248 від 18.08.2022 року, № 2022/000368263 від 18.08.2022 року [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 07.08.2022 року унікальний реєстраційний номер 201-20220807-0004031209, отриманої з єдиної бази даних звітів про оцінку Фонду державного майна України, оціночна вартість на вторинному ринку житла в Україні, а саме: квартири, реєстраційний номер 1838714732106, загальною площею 75,5 м2, що складають три кімнати житловою площею 42,60 м2 за адресою: [ADDRESS] , становить 2218265 гривень 19 копійок. Відповідно інформації сформованої за допомогою додатку ?Реєстр нерухомості? від 19.09.2022, земельна ділянка, яка знаходиться у Маньківському районі Черкаської області, площею 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7123155100:03:001:0483, власник - [PERSON] . Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.09.2022 року, унікальний реєстраційний номер 201-20220919-0004162120, отриманої з єдиної бази даних звітів про оцінку Фонду державного майна України, оціночна вартість земельної ділянки, площею 2 га, яка знаходиться у Маньківському районі Черкаської області, кадастровий номер 7123155100:03:001:0483, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, становить 556616 гривень 51 копійка. Відповідно ч .1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року ?Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя?, вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 СК України). Таким чином вищевказаними нормами передбачено два режими майна подружжя - особиста приватна та спільна сумісна власність. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми свідчать про презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Майно, що належить одному з подружжя на праві особистої приватної власності, поділу не підлягає. Відповідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до Закону України "Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя" від 11 січня 2011 року статтю 61 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі Закону України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка" № 4766 від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року. Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації. Із урахуванням вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. Так, у період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року (включно) - земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; у період до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року - земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнається особистою приватною власністю чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Вказане узгоджується з правовими висновками, що викладені Верховним Судом у постанові від 31 серпня 2020 року в справі № 738/703/18 (провадження № 61-16877св19); у постанові від 12 серпня 2020 року в справі № 626/4/17 (провадження № 61-29004 св 18); постанові від 24 квітня 2020 року в справі №622/999/16-ц (провадження № 61-1260св19) Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України "Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя" від 11 січня 2011 року зроблений Верховним Судом: у постанові від 20 червня 2018 року в справі № 1311/832/12 (провадження № 61-6409св18); у постанові від 12 листопада 2018 року в справі № 753/6139/14-ц (провадження № 61-27342св18); у постанові від 12 червня 2019 року в справі № 409/1959/15-ц (провадження № 61-14257св18). Таким чином, якщо земельна ділянка була передана безоплатно у власність громадянинові відповідно до вимог ЗК України (в порядку приватизації) в період до 08.02.2011 року чи після 12.06.2012 року, то режим спільного сумісного майна подружжя на цю земельну ділянку не поширюється. Така земельна ділянка не підлягає розподілу як спільне сумісне майно подружжя, а має статус особистого майна. Суд звертає увагу на те, що 18 травня 2019 року відповідачу надана у власність земельна ділянка, площею 2 га, яка знаходиться у Маньківському районі Черкаської області, кадастровий номер 7123155100:03:001:0483, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, та вподальшому 01.11.2019 року за ним зареєстровано право власності, відповідні відомості внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином [PERSON] вказана земельна ділянка отримана у особисту приватну власність. Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимоги частини другої статті 373 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Зокрема, у рішенні Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі № 367/3800/14-ц вказується, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 Сімейного кодексу України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1)час набуття майна; 2)кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 Сімейного кодексу України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Враховуючи наведені та встановленні в судовому засіданні обставини, надані письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання за позивачем в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя частини квартири, загальною площею 75,5 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та відмову в задоволенні позову в частині визнання за позивачем в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя частини земельної ділянки, площею 2 га, яка знаходиться у Маньківському районі Черкаської області, кадастровий номер 7123155100:03:001:0483, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Відповідно ст. 141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 7443 грн. 00 коп.

Outcome: partial