Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки. Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини понад п`ять років та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, [PERSON] . Просить встановити факт постійного місця проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем, [PERSON] , який помер [INFO] понад п`яти років. Визнати за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок за [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,7516 га, кадастровий номер 7320582000:01:001:0205, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Свої вимоги обґрунтував наступним. [INFO] помер, [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку літ. «А» з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: Сарай літ. «Б», Вбиральня літ. «В», що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,7516 га, кадастровий номер 7320582000:01:001:0205, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Зазначив, що проживав разом з [PERSON] на день її смерті, без реєстрації та здійснив поховання, на протязі п`яти років купляв ліки, обробляв город, допомагав по господарству та доглядав за померлим. Крім нього, спадкоємцем за законом є [PERSON] , який подав заяву до нотаріуса спочатку про прийняття спадщини, пізніше про відкликання заяви про прийняття спадщини та заяву про відмову від спадкового майна після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину окрім нього за законом чи за заповітом не має. Постановою приватного нотаріуса №209/02-31 від 06 жовтня 2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на: житловий будинок за [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,7516 га, кадастровий номер 7320582000:01:001:0205, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Замостянської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як не було надано документів, що підтверджують наявність підстав для закликання [PERSON] до спадкоємства за законом після смерті [PERSON] та правовстановлюючих документів на спадкове майно. Заяви (клопотання) учасників справи. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В підготовче засідання представник відповідача Вашківецької міської ради не з`явився, до початку розгляду справи від відповідача Вашківецької міської ради, в суд поступила письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають. В підготовче засідання представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. В підготовче засідання третя особа [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 09.01.2023 року, актовий запис №6. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку літ. «А» з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: Сарай літ. «Б», Вбиральня літ. «В», що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,7516 га, кадастровий номер 7320582000:01:001:0205, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією технічного паспорту виданого КП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації» від 26.05.2023 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22654552 серії ССО №564654 від 06.05.2009 року, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №093532 від 07.09.2009 року. З витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №НВ-9930265642023 від 23.10.2023 року вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7320582000:01:001: 0205, становить - 23869,55 грн. З довідки №371, виданої виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 10.10.2023 року вбачається, що на день смерті [PERSON] , 1967 року народження, в житловому будинку у [ADDRESS] ніхто не був зареєстрований, але проживав без реєстрації гр. [PERSON] , [INFO] понад 5 років. З довідки №372, виданої виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 10.10.2023 року вбачається, що на день смерті [PERSON] , 1967 року народження, в житловому будинку у [ADDRESS] разом з ним проживав [PERSON] , [INFO] , який здійснив поховання, допомагав по господарству, купляв ліки, обробляв земельну ділянку понад 5 років. З оголошення з газети «Вижницькі обрії» від 19 жовтня 2023 року №42 (8617) та від 02 листопада 2023 року №44 (8619) вбачається, що державний акт та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно втрачені. Постановою приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. №209/02-31 від 06.10.2023 року, приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на: житловий будинок за [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,7516 га, кадастровий номер 7320582000:01:001:0205, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Замостянської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як не було надано документів, що підтверджують наявність підстав для закликання [PERSON] до спадкоємства за законом після смерті [PERSON] та правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, норма ст.1268 ЦК України визначена, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, та встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач надав докази того, що проживав разом з померлим [PERSON] , понад п`ять років цей факт має для позивача юридичне значення і іншим порядком підтвердити його він не має можливості, тому позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше п`яти років на час відкриття спадщини, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З матеріалів спадкової справи №10/2023 року до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 20.01.2023 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 03.06.2023 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] скерував заяву про відкликання заяви про прийняття спадщини. 28 вересня 2023 року [PERSON] скерував заяву про відмову від прийняття спадщини після [PERSON] . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» вбачається, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 цього Кодексу, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті. Положення абзацу першого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася після введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини", а також до спадщини, яка відкрилася до введення воєнного стану, строк для прийняття якої не сплив до його введення, за умови, що свідоцтво про право на спадщину не було видано жодному із спадкоємців. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок під літ. «А» 1965 року побудови, інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved