Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що 14 лютого 1995 року він придбав у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] . Вищевказаний договір був зареєстрований Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 15 лютого 1995 року під №63 пр - стр.80- р №504. У договорі купівлі-продажу вищевказаної квартири прізвище заявника вказано [PERSON] , ім`я вказано [PERSON] , по батькові вказано [PERSON] , тобто у договорі його прізвище та по батькові вказано як прізвище та по батькові на другій сторінці паспорту громадянина України російською мовою. На теперішній час його право власності не може бути внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку з тим, що його прізвище та по батькові у паспорті громадянина України не співпадає з прізвищем та по батькові у договорі купівлі-продажу від 14 лютого 1995 року. Встановлення факту належності договору купівлі-продажу від 14 лютого 1995 року посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріально: контори, [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3-899, необхідно заявнику для можливості реалізації своїх прав власності на вищевказану квартиру. Оскільки відсутня можливість вирішення питання у позасудовому порядку, заявник вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, проте звернулись до суду із клопотанням про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Матеріалами справи встановлено, що 14 лютого 1995 року [PERSON] , придбав у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] , яка складається з 1 - веранда, 2 - вбиральня ,3 - жила, 4 - жила, 5 - жила, 6 - кухня загальною площею 51,7 кв.м., жилою площею 34,3 кв.м. Договір посвідчений державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори, Савіною К.П. та зареєстрований в реєстрі за №3-899. Вищевказаний договір був зареєстрований Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 15 лютого 1995 року під №63 пр - стр.80- р №504. У квартирі [ADDRESS] заявник зареєстрований з 23.06.1995 року. За зазначеною адресою також зареєстрована дружина та дочка заявника. Згодом заявник з`ясував, що у договорі купівлі-продажу вищевказаної квартири його прізвище вказано як [PERSON] , ім`я вказано [PERSON] , по батькові вказано [PERSON] . У зв`язку з тим, що анкетні дані заявника не співпадають з анкетними даними зазначеними в інших правовстановлюючих документах, право власності на квартиру [ADDRESS] не внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Не відповідність прізвища та по батькові заявника зазначених у договорі купівлі - продажу підтверджується наступними правовстановлюючими документами: Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 08.08.1997 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як « [PERSON] ». У свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 22.08.2008 року прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як « [PERSON] ». У свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04.03.2010 року батьком зазначено « [PERSON] ». Позасудовим шляхом виправити дану помилку заявник не має можливості, що і стало підставою для звернення до суду.. У відповідності до п. 1 ст. 293 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 14 лютого 1995 року загальною площею 51,7 кв.м, жилою площею 34,3 кв.м. посвідчений державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №3-899. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 14 лютого 1995 року загальною площею 51,7 кв.м, жилою площею 34,3 кв.м. посвідчений державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №3-899 належить [PERSON] . Встановлення факту належності вказаних документів для заявника має юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей в написанні прізвища її померлого брата, позбавляє її можливості в оформлені спадкових прав. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved