Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що позивач з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 09 березня 2021 року розірвано. Від шлюбу у них є син, [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області на користь позивачки стягуються аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Вважає, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає зміні та визначені у частці від заробітку відповідача. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. 14 червня 2023 року ухвалою суду провадження зупинено до припинення перебування відповідача у складі ЗСУ. 10 січня 2024 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду. 01 лютого 2024 року після повторного авто розподілу справу в зв`язку з закінченням повноважень попереднього головуючого судді, змінено склад суду і справу прийнято до провадження, судове засідання призначено на заздалегідь узгоджену дату, про яку повідомлені усі учасники. 02 лютого 2024 року представник позивача адвокат Вишковська В.І. подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи просить проводити у відсутності сторони позивача. Представник відповідача адвокат Рідченко М.В. подала до суду заяву, згідно якої відповідач уточнені позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 грн. визнає, справу просить розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 09 березня 2021 року розірвано (а.с.10-11). [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] його батьками зазначені сторони по справі (а.с.9). Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 січня 2021 року на користь позивачки стягуються аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13). Станом на 01.03.2023 боргу по сплаті аліментів не має (а.с.14). На утриманні відповідача знаходиться повнолітній син, [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.50,51). 02 червня 2022 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] (а.с.48). Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Також, матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] з 25.02.2022 проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та отримував стабільний дохід (а.с.29-31). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 24.10.2023 звільнений з військової служби (а.с.98). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до положень ч.1 та ч. 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, робить висновок, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, вважає, що є підстави для збільшення розміру визначених раніше судом аліментів до 2500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах проживання, відповідатиме інтересам дитини та зможе покрити витрати на її утримання. На думку суду сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та прав відповідача. Таким чином, суд задовольняє позов. Щодо розподілу судових витрат, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави. При цьому, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду по суті, то з нього стягується судовий збір у дохід держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. Таким чином, наявні підстави для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 605,60 копійок судового збору в дохід держави. За таких обставин,

Outcome: approved