Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 11 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №29/65 про приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту у розмірі 50 000 грн на період з 11 квітня 2016 року по 10 квітня 2018 року з фіксованою процентною ставкою в разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 36 % та процентною ставкою в пільговий період кредитування (річних) 0,000001%. 22 червня 2017 року позичальником додатково подано заяву-анкету № 122/VIP на приєднання до договору, відповідно до якої збільшено ліміт овердрафту та зменшено строк дії ліміту овердрафту, а саме: сума ліміту овердрафту становить у розмірі 100 000 грн; строк дії ліміту овердрафту 12 місяців з 23 червня 2017 року по 22 червня 2018 року, фіксована процентна ставка в разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 36 %, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) 0,000001%. 10 січня 2018 року позичальником додатково подано заяву-анкету № 26/11 на приєднання до договору, відповідно до якої збільшено ліміт овердрафту та зменшено строк дії ліміту овердрафту, а саме: сума ліміту овердрафту становить у розмірі 115 000 грн; строк дії ліміту овердрафту 12 місяців з 10 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, фіксована процентна ставка в разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 36 %, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) 0,000001%. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 01 травня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 167 918,36 грн, яка складається із строкової заборгованості по кредиту у розмірі 115 000 грн, простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 52 516,02 грн, строкової заборгованості по процентам у розмірі 3969, 86 грн, простроченої заборгованості по процентам у розмірі 48 546,16 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 11 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №29/65 про приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту у розмірі 50 000 грн на період з 11 квітня 2016 року по 10 квітня 2018 року з фіксованою процентною ставкою в разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 36 % та процентною ставкою в пільговий період кредитування (річних) 0,000001% (а.с. 4-6,7,8,13). 22 червня 2017 року позичальником додатково подано заяву-анкету № 122/VIP на приєднання до договору, відповідно до якої збільшено ліміт овердрафту та зменшено строк дії ліміту овердрафту, а саме: сума ліміту овердрафту становить у розмірі 100 000 грн; строк дії ліміту овердрафту 12 місяців з 23 червня 2017 року по 22 червня 2018 року, фіксована процентна ставка в разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 36 %, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) 0,000001%. (а.с. 9, 10). 10 січня 2018 року позичальником додатково подано заяву-анкету № 26/11 на приєднання до договору, відповідно до якої збільшено ліміт овердрафту та зменшено строк дії ліміту овердрафту, а саме: сума ліміту овердрафту становить у розмірі 115 000 грн; строк дії ліміту овердрафту 12 місяців з 10 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, фіксована процентна ставка в разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 36 %, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) 0,000001% (а.с. 11,12). 02 травня 2023 року позивачем направлено відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості (а.с. 15, 16). Позивач просить про стягнення з відповідача строкової заборгованості по кредитну у розмірі 115 000 грн та простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 402,34 грн. Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання нею умов кредитного договору. Тому підлягає стягненню з відповідача строкова заборгованість по кредитну у розмірі 115 000 грн та прострочена заборгованості по кредиту у розмірі 402,34 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача прострочену та строкову заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у загальному розмірі 52 516,02 грн. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Судом перевірено розрахунок відсотків за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: загальна заборгованість по відсоткам становить у розмірі 52 516,02 грн, що складається із строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 3969,86 грн та простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 48 546,16 грн.(а.с. 26-70, 86-104). Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано копію акту від 19 червня 2023 року № 26/07 прийому передачі послуг за Договором № 051222 про надання професійної правничої допомоги від 05 грудня 2022 року (а.с. 24), платіжну інструкцію про сплату послуг правової допомоги на суму 6 000 грн (а.с. 25). Відповідач не скористався своїм правом подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Outcome: approved