Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

18.10.2023 [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 20.02.2008 між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Заводським відділом РАЦС ММУЮ Миколаївської області було зроблено відповідний актовий запис №55. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини не підтримують, примирення та збереження сім`ї неможливе. Вищенаведені обставини послугували підставою для його звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 20.10.2023 справу було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 30.11.2023 за заявою відповідача було призначено подружжю строк для примирення два місяці, провадження у справі зупинено до 30.01.2024. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Повідомила, що примирення подружжя не відбулося. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені в жовтні 2021. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення судового засідання у справі та відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.02.2008 сторони зареєстрували шлюб, про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області було зроблено відповідний актовий запис №55 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть з жовтня 2021, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимог, щодо відновлення дошлюбного прізвища та вимог щодо компенсації понесених судових витрат з боку позивача заявлено не було.

Outcome: approved