Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до АТ «СК «Мега-Гарант», в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в сумі 74393, 94 грн., та судові витрати в сумі 1073, 60 грн. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що 11 жовтня 2022 року в м. Полтаві він рухався на власному автомобілі Daewoo Lanos державний номер [NUMBER] по проспекту Миру та зупинився перед пішохідним переходом щоб пропустити пішохода. В той час в його автомобіль ззаду в`їхав автомобіль Chrysler 200 С державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . За фактом скоєного ДТП було складено адміністративний протокол серії ААД №086975 згідно якого зафіксовано адміністративне правопорушення за ст.124 КупАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). 12 січня 2023 року Ленінським районним судом м. Полтави було визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність винуватої у ДТП особи [PERSON] застрахована згідно полісу №209580377 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв станом на дату скоєння ДТП.11 листопада 2022 року він звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» із відповідними документами про скоєну ДТП. Відповідно до аварійного сертифікату №30/2022 про оцінку автомобіля Daewoo Lanos державний номер [NUMBER] , складеного [INFO] аварійним комісаром ФОП [PERSON] матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Daewoo Lanos державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 15 листопада 2022 р. без урахування величини втрат товарної вартості складає 74393,94 грн. Однак, після неодноразових звернень до відповідача він не отримав конкретної відповіді щодо здійснення виплати страхової суми. Як наслідок, він звернувся до моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою стосовно застосування заходів впливу на відповідача, але згідно відповіді від 02.08.2023 р. стало відомо, що АТ «СК «Мега-Гарант» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ, та відповідно до п. 52.1 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» припинило членство в МТСБУ. Зазначає, що оскільки відповідач перебуває в стані припинення з 24 березня 2023 року, як зазначено в реєстрі юридичних осіб, то до того часу йому вже було відомо про ДТП. Однак, відповідачем страхове відшкодування не виплачено, що стало підставою звернення до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2023, справу розподілено судді Зубу Г.А. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 15.09.2023 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву , в якій просить розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка повернута оператором поштового зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до пункту 3 частини 8\~статті 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч.2\~ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що\~позивачу [PERSON] \~на праві власності належить автомобіль\~Daewoo Lanos державний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] .(а.с. 23-25). Відповідно до протоколу серії ААД № 086975 від 11.11.2022 року [PERSON] \~11.11.2022\~року о 08:10 год., керуючи автомобілем CHRYSLER200C д.н.з. [NUMBER] в м. Полтаві з вулиці Панянки по проспекту Миру 16А у напрямку проспекту М. Вавілова, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду.(а.с. 5). Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.01.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.\~124\~КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., та стягнуто з [PERSON] судовий збір у розмірі 536,80 грн.(а.с. 6-7). \~Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. На момент ДТП цивільно правова відповідальність автомобіля [PERSON] була застрахована в АТ СК «Мега-Гарант» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 209580377 від 20.06.2022, забезпечений транспортний засіб CHRYSLER200C д.н.з. [NUMBER] .(а.с. 4). 11.11.2022 позивачем до АТ СК «Мега-Гарант» подано повідомлення про ДТП та заява про виплату страхового відшкодування.(а.с. 17). Відповідно до аварійного сертифікату №30/2022 про оцінку автомобіля Daewoo Lanos державний номер [NUMBER] , складеного [INFO] аварійним комісаром ФОП [PERSON] матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Daewoo Lanos державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 15 листопада 2022 р. без урахування величини втрат товарної вартості складає 74393,94 грн.(а.с. 8-16). Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України: кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 та 2\~ст.509 ЦК\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених\~ст.11 цього кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Стаття 979 ЦК України\~передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Стаття 1 Закону України «Про страхування»\~передбачає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У відповідності до п. 3 ч. 1\~ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності\~закон № 1961-IV\~(ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV). Згідно зі\~ст.6 закону №1961-IV\~страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 9.1.\~ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За змістом\~Закону №1961-IV\~(стст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (вчинення ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок вчинення ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1\~ст.12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2\~ст.14 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Положеннями\~ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено: у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Зі змісту правової позиції Великої палати Верховного Суду по справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18 від 04 липня 2018 року вбачається, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. (див. пункт 35 цієї\~постанови). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 19 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням змісту\~статті 979 ЦК України\~та\~статті 16 Закону України «Про страхування»\~у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. У відповідності до\~ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на момент ДТП\~між [PERSON] та АТ СК «Мега-Гарант» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209580377 від 20.06.2022, ліміт відповідальності 130 000 грн., франшиза становить 2500,00 грн. [PERSON] звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» з повідомленням про подію та заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до вимог\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Однак, як зазначає позивач, АТ «СК «Мега-Гарант» не здійснило виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим він звернувся до МТСБУ зі скаргою. У відповіді МТСБУ на ім`я [PERSON] , зазначено, що АТ «СК «Мега-Гарант» відповідно до норм п. 51.10 ст. 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фонду МТСБУ, та відповідно до п. 52.1 ст. 52 Закону припинило членство МТСБУ. АТ «СК «Мега-Гарант» прийнято рішення щодо припинення юридичної особи шляхом ліквідації. Проведення МТСБУ регламентних виплат за невиконаними зобов`язаннями страховиків колишніх членів МТСБУ зі сплати страхового відшкодування за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, здійснюються виключно у разі недостатності коштів та майна таких страховиків та за умови, що такі страховики визнанні банкрутами або ліквідовані за п. «г» п. 41.1 ст. 41 Закону.(а.с. 20). Так, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає обов`язку МТСБУ на відшкодування шкоди замість виключеного члена у разі виключення його зі складу членів МТСБУ з інших підстав. У таких випадках страховик повинен нести матеріальну відповідальність самостійно на загальних підставах. Висловлюючись щодо суті спору у справі №\~201/16373/16-ц, ВП ВС наголосила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик. Саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а в окремих випадках (у разі укладення страховиком договору зі страхувальником після виключення із членів МТСБУ) винна особа. Постанова Великої Палати ВС від 22 лютого 2022 року у справі №\~201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21). Виходячи із викладеного,\~суд прийшов до висновку, що\~обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди покладається на страховика, розмір страхового відшкодування належний до виплати складає 74393, 94 грн. При цьому суд наголошує, що відповідачем\~АТ «СК «Мега-Гарант» не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин справи та суми страхової виплати, а у відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд вважає, що позивачем в повній мірі доведено, що внаслідок ДТП йому було завдано шкоду, розмір якої визначено відповідно до аварійного сертифікату №30/2022 про оцінку автомобіля Daewoo Lanos державний номер [NUMBER] , складеного 28 листопада 2022 року, а тому не викликає сумнівів у його достовірності та належності. Таким чином з відповідача АТ «СК «Мега-Гарант» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 74393 грн.. 94 коп. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved