Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Також, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. В обгрунтування позову позивачка вказала, що за період шлюбу з відповідачем мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею, та усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Також, у відповідності до ст.84 СК України вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини. Ухвалою судді від 11.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16-17). Позивачка в судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с.8). Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с.31,32). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~\~ Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 06.11.2021 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 06.11.2021, виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) (а.с.4). За період шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами про батьків у свідоцтві про народження останнього серії [NUMBER] , виданого 18.05.2022 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.5). Син [PERSON] проживає разом з матір`ю - позивачкою у справі, та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою №114-01.1/8 -25 виданою 09.08.2023 Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.7). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, в зв`язку з чим позивачка звернулась із вказаним позовом до суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до\~\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки на її утриманні знаходиться малолітня дитина, батьком якої є відповідач. Крім того, відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.91 СК України, право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу. Відповідно до ст.85 СК України, право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням наведених норм права, зважаючи на те, що не встановлено обставин, які б виключали можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає його малолітній син [PERSON] (належно підтверджених доказів про матеріальний стан, наявність інших осіб на утриманні відповідачем не надано), відсутність підстав для ненадання утримання позивачці, передбачених до ст.85 СК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у вказаній частині та стягнення з відповідача на користь позивачки коштів на її утримання у розмірі\~1/4\~частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, з моменту подачі позову\~до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на дату подачу позову складав 1073,60 грн. Тобто, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути за дві однорідні вимоги майнового характеру 2147,20 (1073,60 грн.х2).

Outcome: approved