Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

01.11.2023 року до суду надійшла позовна заява АТ «ОГС «Сумигаз» до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» заборгованість за послугу з розподілу природного газу в сумі 14123,16 грн., інфляційні збитки у сумі 99,07 грн., 3 % річних в сумі 24,11 грн. та судовий збір в сумі 2684 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір розподілу природного газу шляхом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. За адресою [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Боржник свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.07.2021 р. по 30.09.2023 р. в розмірі 14123,16 грн. 13.12.2023 р. ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 23.12.2023 р. [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження від 13.12.2023 р., позовну заяву та додані документи. 09.01.2024 р. від представника відповідача [PERSON] адвоката Матвієнко С.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу в повному обсязі. Свої заперечення мотивує тим, що позивачем не надано копії ліцензії № 814 від 19.06.2017 р. на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області, не зазначено номер та дата договору та не надано примірник самого договору. Внаслідок чого, взагалі невідомі його дійсний предмет та умови, сторони вказаного договору. Зміст розрахунку річних замовлень потужностей, акт перевірки взагалі без дати та не скріплені печаткою, а отже повністю залежать від волевиявлення уповноважених осіб позивача та не може бути розцінений судом, як достовірний та достатній доказ. Позивачем не надано жодного доказу, що у АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» в межах с. Мала Павлівка Охтирського району Сумської області на законних підставах перебуває газорозподільна система. Тобто, АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» самовільно користується газовими мережами Охтирського району в межах с. Мала Павлівка, які йому не належать. До позовної заяви позивачем доданий розрахунок заборгованості за надання послуги розподілу природного газу, який здійснений на підставі Постанов НКРЕКП № 2766 від 30.12.2020 р. та № 2742 від 22.12.2021 р., які не пройшли державну реєстрацію, тобто не набули чинності. А тому за вказаних обставин тариф, вказаний в них не може бути розцінений як обов`язковий для споживача, якщо він з ним не погодився. При цьому зазначає, що відповідач заперечує розмір тарифу на розподіл природного газу. Таким чином, ціни та тарифи на розподіл природного газу, які були б встановлені у чіткій відповідності до законодавства, повністю відсутні. Вважає, що дії АТ «Сумигаз» як оператора ГРМ є порушенням прав відповідача та його законних інтересів як побутового споживача, а також норм чинного законодавства: ч. 1 ст. 2 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення» відповідно до якої інформація, яка надається споживачу, зокрема про його фактичні обсяги споживання має бути достовірною, точною; п. 24 глави ІІІ Правил постачання природного газу, відповідно до якого позивач зобов`язаний надавати побутовим споживачам інформацію, передбачену згаданим законом; п. 3.2 договору постачання природного газу, відповідно до якого позивач зобов`язується забезпечити якісь комерційних послуг, які надаються споживачу за цим договором, що передбачає ведення точних та прозорих розрахунків із споживачем; п.п.3 п. 6.2 договору постачання, відповідно до якого позивач зобов`язаний обчислювати і виставляти рахунки споживачу за поставлений природний газ відповідно до вимог, передбачених договором постачання; п.п. 4, п.п. 9 п. 7.1 договору, п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 3 ч. 1 ст. 21, п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону «України «Про захист прав споживачів». В діях оператора ГРМ наявні ознаки порушень договору розподілу, Кодексу ГРМ, Ліцензійних умов. Позивачем не було надано доказів, що АТ «Сумизаг» робило звірки кожен місяць із відповідачем по факту отримання послуг розподілу природного газу відповідачем [PERSON] . Також відсутні докази щодо направлення відповідачу кожного місяця відповідних фінансових документів, які підписані посадовими особами АТ «Сумигаз». Така позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою в Постанові Верховного суду у справі № 161/16891/15-ц від 30 січня 2018 р., в якій зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно даної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Таким чином, відсутні ціни та тарифи на розподіл природного газу; у діях позивача як Оператора ГРМ наявні ознак порушення п. 5.3 Договору розподілу, абз. 2 п. 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ, пп. 14 п. 2.2. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 р. № 201, а наданий розрахунок заборгованості є безпідставним. 18.01.2024 р. від позивача - АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» надійшла відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що законність користування АТ «Сумигаз» газовими мережами, які знаходяться в с. Мала Павлівка Охтирського району Сумської області підтверджується ліцензією АТ «Сумигаз» на розподіл природного газу в межах території міста сум, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області, виданої на підставі Постанови НКРЕКП №814 выд19.06.2017 р. та не повинно ставитися під сумнів споживачем природного газу, оскільки ліцензія видана уповноваженим на це органом. Станом на 16.01.2024 р. нормативноправові акти що стосуються розподілу природного газу або тарифу на розподіл, або Типового договору розподілу природного газу, винесені НКРЕКП, не були визнані такими, що не відповідають Конституції України, та не були скасовані судами з підстав відсутності їх державної реєстрації в міністерстві юстиції України. На АТ «Сумигаз» покладено обов`язок при комерційному обліку газу, в тому числі, здійснювати дві окремі процедури: 1) приведення газу до стандартних умов; 2) розрахунок спожитий обсяг енергії природного газу, про що має бути повідомлено споживача в платіжному документі. Отже, у АТ «Сумигаз» були достатні правові підстави для приведення об`ємів природного газу до стандартних умов. Відповідно до п.п.7,1, 7.3 глави 7 Типового договору АТ «Сумигаз» проводить звірки лише за письмовим зверненням побутового споживача, яке може бути не частіше одного разу на три місяці. Відповідно до вимог глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ споживачі, в тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання ім. природного газу їх постачальниками, зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Факт приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу підтверджується наступним: заява про припинення розподілу природного газу від споживача не надходила; відповідно до Розрахунку річної замовленої потужності споживачем здійснюється споживання природного газу, 14.07.2021 р. співробітниками Оператора ГРМ здійснено контрольне зняття показань лічильника газу (що є документальним підтвердженням споживання природного газу), показання лічильника на день перевірки 23195 м.куб. Показання внесені до картки реєстрації фактичних витрат природного газу за 2021 рік, з якими споживач погодився та поставив свій підпис. Таким чином, між АТ «Сумигаз» та [PERSON] існують договірні відносини, на підставі яких споживач зобов`язаний сплачувати за послуги з розподілу природного газу до свого домогосподарства за адресою [ADDRESS] . АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконав в повному обсязі, в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Боржник свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з 01.07.2021 року по 30.09.2023 року в розмірі 14123, 16 грн. Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Згідно довідки Малопавлівського старостинського округу Комишанської сільської ради № 54 від 26.05.2023 р. за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають такі особи: [PERSON] , [INFO] син, [PERSON] , [INFO] - невістка, [PERSON] , [INFO] онука, [PERSON] , [INFO] , - онук, [PERSON] , [INFO] онук (а.с. 16). [PERSON] є абонентом (побутовим споживачем природного газу) АТ «Сумигаз» та має номер особового рахунку № [NUMBER] . 14.07.2021 р. контролером Охтирського відділення АТ «Сумигаз» було здійснено перевірку абонента [PERSON] , о/р [NUMBER] , адреса [ADDRESS] , результатами перевірки встановлено фактичну кількість проживаючих 4, опалювальна площа 179,1 кв.м, показання лічильника на день перевірки 23195 м3 , що підтверджується актом перевірки від 14.07.2021 року, карткою реєстрації фактичних витрат природного газу за 2021 рік (а.с. 11). Відповідно до розрахунку річної замовленої потужності по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що у [PERSON] є заборгованість за послугу з розподілу природного газу за період з липня 2021 року січень 2023 року в розмірі 14123,16 грн. (а.с. 8-9). Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що за період з липня 2021 по січень 2022 р. на суму заборгованості нараховано 99,07 грн. інфляційних втрат, 24,11 грн. три відсотки річних (а.с. 10). 15.09.2023 року АТ «Сумигаз» було направлено [PERSON] досудове попередження, в якому зазначено, що по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 15.09.2023 р. обліковується заборгованість за надані послуги в розмірі 17369,00 грн., яку просить сплатити протягом 5 календарних днів з моменту отримання даного попередження, та попереджено, що у випадку незадоволення зазначених вимог АТ «Сумига» буде змушене звернутись до суду (а.с. 13-15). Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 19 червня 2017 року № 814 АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ), регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року. Відповідно до підпункту 3 п. 1 Загальних положень «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил. Відносини між сторонами регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494. Відповідно до вимог ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Пропозицією укласти договір, відповідно до ст. 641 ЦК України, є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. У разі, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір хоч і не надала відповідь про прийняття договору, але вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 2ст. 642 ЦК України). Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого вебсайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. На виконання вимог абзацу 2 пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» 23 грудня 2015 року розмістило на своєму сайті sm.104.uа Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам, а також надіслало всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом, які споживачам необхідно було підписати та повернути Оператору ГРМ. Також зазначений договір був опублікований в офіційному друкованому виданні: газета «Сумщина» від 30 грудня 2015 року № 49. Відповідно до абзацу 11 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, однак [PERSON] таку наяву не подавав. Факт приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу підтверджується наступним: заява про припинення розподілу природного газу від споживача не надходила; відповідно до Розрахунку річної замовленої потужності споживачем здійснюється споживання природного газу, 14.07.2021 р. співробітниками Оператора ГРМ здійснено контрольне зняття показань лічильника газу (що є документальним підтвердженням споживання природного газу), показання лічильника на день перевірки 23195 м.куб., про що складено акт від 14.07.2021 р. Показання внесені до картки реєстрації фактичних витрат природного газу за 2021 рік, з якими споживач погодився та поставив свій підпис (а.с. 8-12). Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, навіть при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово висловлювався Верховний Суд, зокрема у постановах від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17. Отже, відсутність підпису відповідача [PERSON] на заяві-приєднанні до умов договору розподілу природного газу не свідчить про те, що між позивачем та відповідачем не укладено договір, оскільки крім підписання заяви, приєднанням споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення ним будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема документально підтверджене споживання природного газу. Доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано копії ліцензії № 814 від 19.06.2017 р. на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області, та що АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» самовільно користується газовими мережами Охтирського району в межах с. Мала Павлівка, які йому не належать, а також доводи про те, що розрахунок заборгованості за надання послуги розподілу природного газу здійснений на підставі Постанов НКРЕКП № 2766 від 30.12.2020 р. та № 2742 від 22.12.2021 р., які не пройшли державну реєстрацію, тобто не набули чинності, а тому за вказаних обставин тариф, вказаний в них не може бути розцінений як обов`язковий для споживача, якщо він з ним не погодився, суд не бере до уваги з наступних підстав. Законність користування АТ «Сумигаз» газовими мережами, які знаходяться в с. Мала Павлівка Охтирського району Сумської області підтверджується ліцензією АТ «Сумигаз» на розподіл природного газу в межах території міста сум, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області, виданої на підставі Постанови НКРЕКП №814 выд19.06.2017 р. Станом на день розгляду справи судом нормативноправові акти що стосуються розподілу природного газу або тарифу на розподіл, або Типового договору розподілу природного газу, винесені НКРЕКП, не були визнані такими, що не відповідають Конституції України, та не були скасовані судами з підстав відсутності їх державної реєстрації в міністерстві юстиції України. Доводи представника відповідача про те, що в діях оператора ГРМ наявні ознаки порушень договору розподілу, Кодексу ГРМ, Ліцензійних умов, які призвели до порушення прав відповідача та його законних інтересів як побутового споживача, не знайшли свого підтвердження. Згідно зі\~статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З урахуванням цього позивачем нараховано штрафні санкції: за період липня 2021 року - січень 2022 року інфляційні збитки 99,07 грн. та 3% річних 24,11 грн. Відповідач [PERSON] та його представник доказів на спростування факту споживання послуги з розподілу природного газу та розрахунку заборгованості за його споживання суду\~не надали. Враховуючи вищевикладене та на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача\~ необхідно стягнути заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу\~в розмірі 14123,16 грн., інфляційні збитки в сумі\~99,07 грн.\~та три проценти річних в сумі 24,11 грн. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~слід також стягнути з відповідача на користь позивача 2481\~грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved