Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 40177,50 гривень заборгованості за трьома кредитними договорами № 1712404 від 22.03.2021, № 3295305954/397837 від 23.03.2021, № 3295305954/757521 від 13.12.2021. Вимоги обґрунтовано тим, що вищевказані кредитні договори відповідач [PERSON] уклав із ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», відповідно. Право вимоги за цими договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за укладеними з первісними кредиторами договорами факторингу від 27.06.2022, 08.12.2021, 12.08.2022, відповідно. Свої грошові зобов`язання за цими кредитними договорами відповідач не виконав ні первісним кредиторам, ні новому кредитору, в результаті чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка в сукупності становлить заявлений розмір позовних вимог. Зокрема, за договором № 1712404 кредитну заборгованість складають: 6000,00 гривень основної суми боргу, 13680,00 гривень процентів; за договором № 3295305954/397837 - 3000,00 гривень основної суми боргу, 8625,00 гривень відсотків; за договором № 3295305954/757521 - 3000,00 гривень основної суми боргу, 5872,50 гривень відсотків. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 30 листопада 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали та примірник матеріалів позову відповідач отримав 08 грудня 2023 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 30 листопада 2023 року, з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 22 березня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 1712404 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 6000,00 гривень на 30 днів зі сплатою 1,9% в день. 23 березня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 3295305954/397837, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 гривень на 25 днів до 16.04.2021 під 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. 13 грудня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 3295305954/757521, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 гривень на 15 днів до 27.12.2021 під 456,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% на добу. Кредитні договори № 1712404, № 3295305954/397837, № 3295305954/757521 укладені відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та відповідачем підписані електронним підписом. Право вимоги за указаними кредитними договорами перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі укладених із ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «ГОУФІНГОУ», ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» договорів факторингу № 27062022 від 27.06.2022, № 08122021 від 08.12.2021 та № 12082022 від 12.08.2022, відповідно. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стороною позивача до позовної заяви додано належним чином завірені копії кредитних договорів та договорів факторингу. Розрахунками заборгованості ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" стверджено невиконання відповідачем умов укладених кредитних договорів, внаслідок чого у нього станом на 30 квітня 2023 року утворилась заборгованість, розмір якої: - за кредитним договором № 1712404 становить 19680,00 гривень, з яких: за основною сумою боргу 6000,00 гривень, за відсотками - 13680,00 гривень; - за кредитним договором № 3295305954/397837 становить 11625,00 гривень, з яких: за основною сумою боргу 3000,00 гривень, за відсотками - 8625,00 гривень; - за кредитним договором № 3295305954/757521 становить 8872,50 гривень, з яких: за основною сумою боргу 3000,00 гривень, за відсотками - 5872,50 гривень. Наведені суми заборгованості є рівними тим, що зазначені у витягах з Реєстрів боржників до договорів факторингу № 27062022, № 08122021 та № 12082022. Із наведеного слідує, що відповідач має заборгованість за цими кредитними договорами, на яку позивач набув права вимоги на підставі укладених договорів факторингу. Станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість по кредитним зобов`язанням відповідач не погасив. Розмір заборгованості по тілу кредиту за кожним договором відповідає умовам цих договорів, відповідачем ні первинним кредиторам, ні новому кредитору (позивачу), не повернуто, тому підлягає стягненню у відповідності до ст.1054 ЦК України. Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. В обґрунтування заявленого розміру процентів до кожного з договорів факторингу додано витяг з Реєстру боржників, де щодо відповідача зазначено суму заборгованості, у тому числі за відсотками, а саме: - за договором № 1712404 - 13680,00 гривень; - за договором № 3295305954/397837 - 8625,00 гривень; - за договором № 3295305954/757521 - 5872,50 гривень. При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитних договорів щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.10541 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтверджений Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначено, що «У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором». Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За умовами кожного з кредитних договорів, укладених кредитними установами з відповідачем [PERSON] , встановлено конкретні строки кредитування, а саме: за договором № 1712404 кредит надано на 30 днів, за договором № 3295305954/397837 на 25 днів, за договором № 3295305954/757521 на 15 днів. Відтак, право кредитодавців та в подальшому їх правонаступника нараховувати передбачені вище указаними кредитними договорами проценти за користування кредитними коштами припинилося після вказаних строків кредитування, у зв`язку із чим після їх спливу права та інтереси кредитодавців та їх правонаступника (позивача) забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за кожним з цих договорів буде такий: за кредитним договором № 1712404 3420 грн (6000 грн основного боргу х 1,90% процентної ставки в день х 30 днів : 100); за кредитним договором № 3295305954/397837 1875 грн (3000 грн основного боргу х 2,5% процентної ставки за добу х 25 днів : 100); за кредитним договором № 3295305954/757521 562,50 грн (3000 грн основного боргу х 1,25% процентної ставки за добу х 15 днів : 100). Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав і мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та процентів, нарахованих в межах строку кредитування, визначених кредитними договорами. Загальний розмір заборгованості відповідача за трьома кредитними договорами становить 17857,50 грн (12000 (6000 [NUMBER] ) отриманих кредитних коштів + 5857,50 грн (3420 + 1875 + 562,50) процентів). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість в загальній сумі 17875,50 гривень. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 44,45 % таких вимог.

Outcome: partial