Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

адвокат Манукян М.А. в інтересах [PERSON] , 20.10.2023 звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0, 1289 га, кадастровий номер 4620910100:29:004:0140, що на [ADDRESS] в Державному земельному кадастрі, із скасування записів про означену ділянку в Поземельній книзі, мотивуючи тим, що з 2010 року позивач є користувачем земельної ділянки площею 0, 0157 га на [ADDRESS] , на якій знаходиться житловий будинок, належний йому на праві приватної власності, що під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, встановлено, що частина належного [PERSON] , житлового будинку знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 4620910100:29:004:0140, що відображена в Публічній кадастровій карті України, як цілісна земельна ділянка площею 0, 1289 га та зареєстрована за [PERSON] на підставі рішення Городоцької міської ради Львівської області № 2257 від 17.11.2014, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23.12.2022 позов [PERSON] задоволено, рішення міської ради № 2257 від 17.11.2014 визнано протиправним та скасовано, а також скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 4620910100:29:004:0140, площею 0, 1289 га, що на [ADDRESS] . На виконання означеного рішення суду за заявою [PERSON] від 24.04.2023 державним реєстратором скасовано право власності [PERSON] на земельну ділянку на [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак Головним управлінням Держеокадастру у Львівській області, у скасуванні державної реєстрації означеної ділянки в Державному земельному кадастрі йому відмовлено, оскільки таке питання при постановленні 23.12.2022 рішення, судом не вирішувалось. Просила вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 26.10.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а 21.11.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 44, 83). [PERSON] у заяві від 26.01.2024 вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності (а.с. 92). Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області Несімко М.П. у заяві від 20.11.2023 позов визнав, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 66-70). Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баїк Ю.П. у відзиві на позовну заяву від 13.11.2023 позов в частині вимог до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області не визнала мотивуючи в основному тим, що в державного кадастрового реєстратора при реєстрації земельної ділянки на [ADDRESS] та присвоєнні їй кадастрового номера 4620910100:29:004:0140 були відсутні підстави для відмови [PERSON] в такій реєстрації, в судове засідання 26.01.2024 не з`явилась (а.с. 48-63). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив (а.с. 89). Вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Так, із змісту позовної заяви, із довідки Городоцької міської ради Львівської області № 78-245/0/2-22 від 03.02.2022 убачається, що [PERSON] з 2010 року є користувачем земельної ділянки площею 0, 0157 га, що на [ADDRESS] та власником зведеного на ній житлового будинку (а.с. 2-7, 29). Водночас, 17.11.2014 рішенням Городоцької міської ради Львівської області № 2257 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на [ADDRESS] . На підставі рішення органу місцевого самоврядування № 2257 від 17.11.2014, вищеозначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 4620910100:29:004:0140 та зареєстровано право приватної власності за [PERSON] 31.12.2021, позивачем укладено договір із ФОП [PERSON] про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що на [ADDRESS] , під час виготовлення такої документації, зокрема виконання робіт із здійснення топографічного знімання, встановлено, що частина житлового будинку на [ADDRESS] , належного позивачу на праві приватної власності знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 4620910100:29:004:0140, що відображена на Публічній кадастровій карті України, як цілісна земельна ділянка площею 0, 1289 га на [ADDRESS] . Площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером 4620910100:29:004:0140 на земельну ділянку, що перебуває у користуванні [PERSON] , орієнтовно 38, 8 кв.м (а.с. 23-41). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23.12.2022, позов [PERSON] задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Городоцької міської ради Львівської області № 2257 від 17.11.2014 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] на [ADDRESS] », скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 4620910100:29:004:0140, площею 0, 1289 га на [ADDRESS] (а.с. 10-12). За заявою [PERSON] , 24.04.2023 державним реєстратором припинено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вищеозначену земельну ділянку та скасовано зареєстроване право власності останнього в Державному рестрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 13-15). Листом-відповіддю № 29-13-0.2-4064/2-23 від 01.09.2023 та листом-відповіддю № 29-13-0.2-4140/2-23 від 06.09.2023 позивачу [PERSON] повідомлено про неможливість скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з огляду на те, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23.12.2022 таке питання не вирішувалось, зокрема судовим рішенням скасовано лише реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4620910100:29:004:0140, площею 0, 1289 га на [ADDRESS] , без скасування реєстрації ділянки в Державному земельному кадастрі (а.с. 17, 18). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно положень ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною першою статті 153 ЗК України визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених пим Кодексом та іншими законами України. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об?єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (ч. 7 ст. 118 ЗК України). Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об?єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Так, адвокат Манукян М.А. в інтересах [PERSON] , 20.10.2023 звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0, 1289 га, кадастровий номер 4620910100:29:004:0140, що на [ADDRESS] в Державному земельному кадастрі, із скасування записів про ділянку в Поземельній книзі. Як убачається із змісту рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23.12.2022 у справі № 441/936/22, вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0, 1289 га, кадастровий номер 4620910100:29:004:0140, що на [ADDRESS] в Державному земельному кадастрі, із скасуванням записів про ділянку в Поземельній книзі, позивачем не заявлялась, а судом відповідно не вирішувалась. Відповідно до положень ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, обставини встановлені судом при розгляді справи № 441/936/22, суд доходить висновку про підставність вимог [PERSON] та задоволення позову. Покликання представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баїк Ю.П. у відзиві на позовну заяву від 13.11.2023 про безпідставність вимог позивача до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, суд, з огляду на вищенаведені та досліджені докази, оцінює як необгрунтовані.

Outcome: approved