Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

В провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із Обухівського районного суду Київської області, на виконання ухвали від 25.10.2023року, надійшла вказана позовна заява. Адвокат Редіч Наталія Юріївна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , з урахуванням збільшення позовних вимог від 11.01.2024 року, в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 74\~290 гривень. Мотивуючи свою заяву тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.12.2015 року, який розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (справа № 212/1695/20). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.07.2022 року стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі частини всіх доходів на утримання доньки з дня подання заяви 13.05.2022 року. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька мешкає разом із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. На теперішній час судовий наказ про стягнення аліментів перебуває на виконанні в ПОКРОВСЬКОМУ ВІДДІЛІ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА). Відповідач свої обов`язки щодо утримання дитини ігнорує, аліменти не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 25.12.2023 року складає 74\~290, 00 грн.. Таким чином, пеня по аліментам з розрахунку (74\~290, 00 грн. * 1% * 545 днів прострочення аліментів) становить 74290 гривень, яку просять стягнути в судовому порядку. Судові витрати зі сплати судового збору просили покласти на відповідача. Ухвалою суду від 04.12.2023 року прийнято справу в провадження судді Чайкіна І.Б., для розгляду справи за підсудністю. Справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. До судового засідання позивачка не з`явилась, вважається належним чином повідомлена належним чином. Представницею позивача адвокатом Редіч Н.Ю. подано клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представників, просила задовольнити вимоги. Проти заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позовну заяву до суду не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ч. 1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). На підставі судового наказу, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 07.07.2022 року відкрито виконавче провадження № 69265157 про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі частини всіх доходів на утримання неповнолітньої дитини на користь [PERSON] , починаючи стягнення з 13.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16.09.2022 року (а.с.10-11). Інформацією про виконавче провадження від 09.06.2023 року встановлено, що виконавче провадження № 69865157 відкрито на підставі судового наказу від 07.07.2022 року № 212/2369/22, 2-н/212/412/22, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, дата надходження виконавчого документу до державного виконавця 15.09.2022 року. Державним виконавцем звернуто стягнення на кошти на рахунок боржника, винесено постанову про арешт коштів, звернено стягнення на кошти на рахунках боржника, винесено постанову про арешт коштів, винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю, винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.12-13). Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. ПОКРОВСЬКИМ ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у відповідності до якого станом на 25.12.2023 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 74\~290, 00 гривень ( а.с.52). Як визначено п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розглядаючи відповідальність за несплату аліментів, слід зауважити, що в законодавстві передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов`язання із сплати аліментів (ст. 196 СК України). Тобто, дана норма спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19. При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили. Нормами чинного законодавства передбачено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника (постанова Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №334/7702/16). Великою Палатою\~Верховного Суду\~у постанові\~від 03\~квітня 2019\~року в\~справі №\~333/6020/16-ц викладено правовий висновок щодо обрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів, який є обов`язковим для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, у якому відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Отже, при розрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів слід враховувати розрахунок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц. У постанові Верховного Суду\~у складі\~колегії суддів\~Третьої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~від 17\~листопада 2021\~року в\~справі №\~569/14819/19\~(провадження\~№ 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Тлумачення вказаних норм свідчить, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 зазначено, що: «при застосуванні формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Стороною позивача здійснено розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.06.2022 року по 25.12.2023 року ( 74\~290, 00 грн. х 1% х 545 днів прострочення сплати аліментів) і складає 74 290, 00 грн. Судом проведено розрахунок пені за період\~з 01 червня 2022 року по 25 грудня 2023 року в межах позовних вимог\~слід провести наступним чином: за травень 2022 року:\~нараховані аліменти 3910,00 грн. (з 01.06.22 по 25.12.2023) х 572 днів х1%= 22 308 грн. 00 коп; за червень 2022 року: нараховані аліменти 3910,00 грн. (з 01.07.2022 по 25.12.2023 ) х 542 днів х 1%=21 138 грн. 00 коп; за липень 2022 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.08.2022 по 25.12.2023 року) х 511 днів х1%=19 929 грн. 00 коп.; за серпень 2022 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.09.2022 по 25.12.2023 року) х 480 днів х1% =18 720 грн. 00 коп.; за вересень 2022 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.10.2022 по 25.12.2023 року) х 450 днів х1% = 17550 грн. 00 коп.; за жовтень 2022 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.11.2022 по 25.12.2023 року) х 419 днів х1%= 16 341 грн. 00 коп.; за листопад 2022 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.12.2022 по 25.12.2023 року) х 389днів х1%= 15 171 грн. 00 коп.; за грудень 2022 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.01.2023 по 25.12.2023 року) х 358 днів х1%= 13 962 грн. 00 коп.; за січень 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.02.2023 по 25.12.2023 року) х 327 днів х1%= 12 753 грн. 00 коп.; за лютий 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.03.2023 по 25.12.2023 року) х 299 днів х1%= 11 661 грн. 00 коп.; за березень 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.04.2023 по 25.12.2023 року) х 268 днів х1%= 10 452 грн. 00 коп.; за квітень 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.05.2023 по 25.12.2023 року) х 238 днів х1%= 9282 грн. 00 коп.; за травень 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.06.2023 по 25.12.2023 року) х 207 днів х1%= 8 073 грн. 00 коп.; за червень 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.07.2023 по 25.12.2023 року) х 177 днів х1%= 6 903 грн. 00 коп.; за липень 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.08.2023 по 25.12.2023 року) х 146 днів х1%= 5 694 грн. 00 коп.; за серпень 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.09.2023 по 25.12.2023 року) х 115 днів х1%= 4 485 грн. 00 коп.; за вересень 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.10.2023 по 25.12.2023 року) х 85 днів х1%= 3 315 грн. 00 коп.; за жовтень 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.11.2023 по 25.12.2023 року) х 54 днів х1%= 2 106 грн. 00 коп.; за листопад 2023 року: нараховані аліменти 3910 грн. ( 01.12.2023 по 25.12.2023 року) х 24 днів х1%= 936 грн. 00 коп.; Всього за період з 01.06.2022 року по 30.11.2023 року пеня за несвоєчасну сплату аліментів складає 220779, 00 гривень. Частиною чотирнадцятою\~статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою\~статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". В той же час, у відповідності до положень ч.1 ст.196 СК України розмір пені не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується, у даній справі цей розмір складає 74\~290, 00 грн., тому, враховуючи, що розмір пені, який складає 220\~779, 00 грн. перевищує розмір заборгованості по аліментам, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає пеня у розмірі заборгованості по аліментам 74\~290, 00 гривень грн.. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ч.6 ст.141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як позов задоволено в повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору, то суд покладає на відповідача сплату судового збору в сумі 1073,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved