Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 27 жовтня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого подружжя має спільного сина. Спільне життя не склалося через втрату почуттів та відсутність спільних інтересів. Подружжя біль ніж півтора роки не веде спільного господарства та не підтримує шлюбних стосунків, а тому позивач просить суд розірвати шлюб. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/22603/231 між суддями від 11 грудня 2023 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 12 грудня 2023 року. Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 20 грудня 2023 року до суду на виконання вимог згаданої вище ухвали суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено підтвердження надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу на адресу: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року позивачу було продовжено строк на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду. 27 грудня 2023 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено підтвердження надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу на адресу: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27 грудня 2023 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17 січня 2024 року на 09:30 год. 17 січня 2024 року представником позивача до суду було подано клопотання, у якому зазначено, що позивач підтримує позовну вимогу щодо розірвання шлюбу та просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Разом із тим представник позивача зазначає, що позивач не наполягає щодо стягнення із відповідача понесених нею витрат на правову допомогу, а просить стягнути лише суму судового збору. Окрім того, 17 січня 2024 року до суду від відповідача надійшла заява, у якій відповідач зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу та просить проводити розгляд справи за його відсутності, однак він заперечує щодо стягнення із нього витрат понесених позивачем на правову допомогу, так як вважає їх неспівмірними щодо складності справи. Судове засідання призначене на 17 січня 2024 року не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді. Згодом судове засідання було призначено на 30 січня 2024 року на 09:30 год. У судове засідання призначене на 30 січня 2024 року сторони не з`явилися, враховуючи подані ними заяви, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 27 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.22). Від шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 149, серія [NUMBER] (а.с. 23). Позивач у позовній заяві, зазначає, що подружнє життя не склалося через втрату почуттів, непорозуміння, відсутність спільних інтересів. Сторони більше 1,5 років не проживають разом, мають окремі бюджети та не підтримують шлюбних стосунків. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, враховуючи те, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі положень статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 429,44 грн, а інша половина сплаченого судового збору повертається позивачу.

Outcome: approved