Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 05 жовтня 2022 року [PERSON] подала до суду позов до Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія» «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта»), третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 листопада 2021 року на вул. Щедлецька у м. Константинів Люблінського воєводства Республіки Польща сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] , з причепом державний номерний знак, [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] ДТП сталася внаслідок винних дій водія автомобіля Opel Astra [PERSON] . Цивільна відповідальність власника наземного транспортного засобу Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта». Позивач зазначає, що є власником автомобіля Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак, [NUMBER] . 11 листопада 2021 року вона повідомила відповідача про настання страхового випадку за кордоном, було узгоджено час огляду автомобіля, оформлено заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 01 грудня 2021 року та 07 грудня 2021 року представник відповідача двічі оглянув автомобіль в її присутності, склав протоколи огляду у яких зазначалося про можливі приховані пошкодження. 07 грудня 2021 року постраждала сторона та представник ПАТ «НАСК «Оранта» з`явилися за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 179 з метою виявлення прихованих пошкоджень силової частини заднього бамперу та фаркопу. Представниками ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД» була проведена інспекція автомобіля потерпілого та складено рахунок-фактуру № 000027663 на ремонт автомобіля Toyota Land Cruiser 200, загальна вартість якого становила 167 329,80 грн (з урахуванням ПДВ). 12 травня 2022 року страховик здійснив часткову оплату відшкодування у розмірі 47 036,08 грн, а 18 липня 2022 року здійснив доплату до страхового відшкодування у розмірі 27 849,63 грн. Листом від 03 серпня 2022 року ПАТ «НАСК «Оранта» позивачу роз`яснило, що за його заявою, ФОП [PERSON] здійснив розрахунок завданого матеріального збитку (без огляду автомобіля) та 04 липня 2022 року склав звіт № 99-D/10/04, тому доплата до страхового відшкодування була здійснена на підставі цього звіту. Зі звітом складеним ФОП [PERSON] позивач не погоджується, оскільки ним порушено декілька пунктів Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), - під час технічного огляду КТЗ оцінювачем (експертом) використана інформація закодована в номері кузову та інформація зазначена в актах огляду транспортного засобу, яка є неповною, оскільки не містить переліку прихованих пошкоджень. Крім того, експертом прийнято невірне значення курсу валют. Позивач вказує, що на час звернення до суду з цим позовом, заборгованість відповідача за страховим відшкодуванням, складає 92 444, 09 грн, тобто різницю між сумою необхідною для відновлювального ремонту автомобіля та причепа - 167 329,80 грн та фактично сплаченої суми - 74 885,71 грн. Посилаючись на положення статей 16, 22, 1192 ЦК України, статті 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 92 444, 09 грн та судові витрати. Представник відповідача у заявах по суті справи вимоги позивача не визнавала, просила відмовити у задоволенні позову. Звертала увагу суду, що позивач у своїй заяві від 01 грудня 2021 року, поданої страховику, особисто узгоджувала проведення та складання висновку без особистого огляду експертом, який буде складений на підставі матеріалів огляду. Протокол, складений представником відповідача 01 грудня 2021 року та підписаний позивачем, містить положення про те, що якщо під час ремонту будуть виявлені приховані пошкодження, про це слід повідомити страхову компанію з метою складання додаткового протоколу, в іншому випадку претензія прийняті не будуть. Страховик відшкодовує вартість ремонтних робіт без ПДВ, а доказів про оплату ремонтно-відновлювальних робіт позивач не надала. Представник просить врахувати висновок судової автотоварознавчої експертизи від 12 грудня 2023 року, яким визначено розмір вартості відновлювальних робіт з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу та без ПДВ. В письмових поясненнях вказує, що з урахуванням раніше виплаченого страхового відшкодування, сума що підлягає доплаті позивачу становить 29 403,10 грн. Просить зменшити витрати на правову допомогу з урахуванням ціни позову. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа про час та місце розгляду повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, заяв по суті справи не подавала. Враховуючи відсутність підстав для відкладення судового засідання, визначених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд зважаючи на положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України та на строки розгляду справи встановлені ст. 275 ЦПК України, вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі позивача та представників сторін, за наявними матеріалами справи. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ? 10 жовтня 2022 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків (том 1, а.с.53-54); ? 28 жовтня 2022 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву ( том 1, а.с.57-61); ? 28 жовтня 2022 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва було відкрито провадження у вказаній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання (том 1, а.с.65-66); ? 06 грудня 2022 року відповідачем подано відзив з додатками ( том 1, а.с. 76-116); ? 06 грудня 2022 року подано заяву про витрати позивача на переклад документів (том 1, а.с.126-127); ? 16 лютого 2023 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва частково задоволено клопотання представника позивача, призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу (том 1, а.с.143-145); ?06 липня 2023 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва поновлено провадження у справі (том 1, а.с. 170); ?03 серпня 2023 року представник позивача подав клопотання про направлення справи для проведення судової автотоварознавчої експертизи (том 1, а.с.176-178); ?14 серпня 2023 року ухвалою суд направив цивільну справу № 753/11884/22 до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України для проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідно до ухвали суду від 16 лютого 2023 року (том 1, а.с.203-205); ? 15 грудня 2023 року від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов Висновок експерта від 12.12.2023 №СЕ-19/111-23/54600-АВ за результатами проведеної транспортно-товарознавчої експертизи (том 1, а.с. 223-245); ?20 грудня 2023 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва поновлено провадження у справі (том 1, а.с. 246); ?12 січня 2024 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення по суті справи (том 2, а.с. 5-6); ?31 січня 2024 року представником позивача подано заяву про зміну розміру позовних вимог разом із заявою про відшкодування судових витрат (том 2, а.с 20-29); ?31 січня 2024 року представник відповідача подав заперечення на заяву про зміну розміру позовних вимог ( том 2, а.с.12-18); ?31 січня 2024 року представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутність (том 2, а.с. 11); ?31 січня 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відмовлено представнику позивача у прийнятті заяви про зміну розміру позовних вимог та повернуто заявнику заяву (том 2, а.с. 32-34). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. Встановлено, що власником транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (том 1, а.с. 114). Власник причепа, державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (том 1, а с. 220). Встановлено, що 11 листопада 2021 року на вул. Щедлецька у м. Константинів Люблінське воєводство Республіка Польща сталася ДТП за участю транспортного засобу Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак, [NUMBER] , з причепом, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] ДТП сталася внаслідок винних дій водія автомобіля Opel Astra - [PERSON] , що підтверджено штрафним талоном, складеним 11 листопада 2021 року у Республіці Польща (том 1, а.с. 62-63). Вказані обставини сторонами не оспорюються. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «зелена карта» № UA/003/15644152 від 11 листопада 2021 року (том 1, а.с. 18) 11 листопад 2021 року ПАТ «НАСК «Оранта» повідомлено про ДТП, що сталося 11 листопада 2021 року за участю автомобілів Toyota Land Cruiser 200 та Opel Astra у республіці Польща (том 1, а.с.22). 01 грудня 2021 року [PERSON] особисто звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта», письмово повідомила про ДТП та подала заяву про страхове відшкодування (том 1, а.с. 81-82). 01 грудня 2021 року представником ПАТ «НАСК «Оранта» складено протокол (акт) огляду транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200 (том 1, а.с. 83). 01 грудня [PERSON] звернулася до страховика із заявою про додатковий огляд автомобіля Toyota Land Cruiser 200 (том 1, а.с. 84) 07 грудня 2021 року представником ПАТ «НАСК «Оранта» складено додатковий протокол (акт) огляду транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200 (том 1, а.с.85). 07 грудня 2021 року ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД», на замовлення [PERSON] , склав рахунок-фактуру № 0000027663, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак, [NUMBER] становить 167 329,80 грн з ПДВ (том 1, а.с. 25-26). 11 травня 2022 року ПАТ «НАСК «Оранта» склало розрахунок страхового відшкодування власнику автомобіля Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] , сума якого склала 47 061,08 грн (том 1, а.с. 109). 12 травня 2022 року згідно з платіжною інструкцією № 21736, сума відшкодування у розмірі 47 061,08 грн перерахована [PERSON] (том 2, а.с.7). 04 липня 2022 року ФОП [PERSON] на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта», склав звіт № 99-D/10/04 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно з яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням зносу та без ПДВ станом на 11 листопада 2021 року становить 74 935,71 грн (том 1, а.с. 86-102). 15 липня 2022 року ПАТ «НАСК «Оранта», на підставі звіту № 99-D/10/04 склало розрахунок страхового відшкодування, згідно із яким сума доплати страхового відшкодування становила 27 874,63 грн (том 1, а.с. 107). 18 липня 2022 року згідно з платіжною інструкцією № 32938, сума відшкодування у розмірі 27 874,63 грн перерахована [PERSON] (том 2, а.с.8). Згідно з висновком № СЕ-19/111-23/54600-АВ, складеним 12 грудня 2023 року експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] , у результаті його пошкодження під час ДТП, що мала місце 11 листопада 2021 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, становила 104 338,81 грн. На друге питання, поставлене на вирішення експертам, не надано відповіді, оскільки з наданих експерту доказів неможливо встановити характер, об`єм та обсяг ремонтних операцій щодо проведення відновлювального ремонту причепа реєстраційний номер [NUMBER] , та відсутність підтверджуючих документів з фактичними витратами ремонтного підприємства для усунення пошкоджень такого виду, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахуванням ПДВ, причепа, реєстраційний номер [NUMBER] (том 1, а.с. 229-245). Суд, дослідивши подані сторонами докази, встановивши фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини 2 статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (стаття 22 ЦК України). Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 цього Кодексу за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно до статті 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пункту 34.2. статті 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до статті 35 Закону 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування установленого зразка. Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону 1961-I передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Аналіз наведених положень Закону 1961-IV дає підстави для висновку, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та фактом подання позивачем заяви про страхове відшкодування у ПАТ НАСК «Оранта» виник обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом. Статтею 28 Закону 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень статті 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За обставинами справи встановлено, що страхова компанія на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечила проведення огляд пошкодженого транспортного засобу, здійснила розрахунок страхового відшкодування і за заявою позивача виплатила страхове відшкодування на загальну суму 74 935,71 грн. Між тим, між сторонами існує спір щодо наслідків дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої відбулося пошкодження належного позивачу транспортного засобу, та спір щодо розміру належного позивачу страхового відшкодування. Вимоги позивача ґрунтуються на тому, що представниками ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД» при огляді транспортного засобу було складено рахунок-фактуру № 000027663 на ремонт автомобіля Toyota Land Cruiser 200, загальна вартість якого становила 167 329,80 грн (з урахуванням ПДВ). За клопотанням позивача у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання: яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] та причіпа, державний номерний знак [NUMBER] , у результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.11.2021 на дату ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ? Як встановлено вище, відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/54600-АВ, складеного 12 грудня 2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] , у результаті його пошкодження під час ДТП, що мала місце 11 листопада 2021 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, становила 104 338,81 грн. При вирішенні вказаної справи покладається на висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи, складений судовим експертом Старінновою В.А., яка має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», підписаний нею особисто та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. Крім того, даний висновок складено відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, (затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092). Вказаний висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи, сумнівів у своїй достовірності не викликає, а тому суд визнає його належним доказом у справі. З огляду на це, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про те, що заподіяна потерпілому шкода має бути відшкодована страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, однак вважає, що відшкодування слід визначити у розмірі, який є різницею між сумою страхового відшкодування, визначеного судовим експертом, та сумою, добровільно сплаченою страховиком. Встановлено, що страховик сплатив страхове відшкодування - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200 на загальну суму 74 935,71 грн. Отже, з урахуванням висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи не відшкодованою залишилася сума у розмірі 29 403,10 грн. Таким чином, позов про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню у розмірі 29 403,10 грн. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин четвертої, шостої статті 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. На підтвердження понесених судових витрат позивач надала суду: - квитанцію від 04 жовтня 2022 року про сплату судового збору у розмірі 992,70 грн(том 1, а.с.8); - квитанцію від 26 квітня 2023 року №203697164 про оплату рахунку від 12 квітня 2023 року Київського НДЕКЦ МВС у розмірі 9 061,60 грн за проведену судову автотоварознавчу експертизу ( том 2, а.с 25); - пропозицію №2022/41119 від 21 жовтня 2022 року, складену Центром перекладу Статус КО» про виконання робіт перекладу, на загальну суму 600,00 грн та квитанцію про оплату послуг перекладу проекту № 2022/41119 від 21 жовтня 2022 року у сумі 600,00 грн (том 1, а.с.129 ); - витяг з договору про надання правничої допомоги, укладений 20 вересня 2022 року між [PERSON] та адвокатським бюро «Грідін і Партнери»; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 20 вересня 2022 року у якому визначено фіксовану суму гонорару у розмірі 10 000,00 грн. за надання правової допомоги у захисті прав та інтересів клієнта, у тому числі стягнення заборгованості за подією, що сталася 11 листопада 2021 року, а саме ДТП за участю автомобіля Toyota Land Cruiser 200; акт прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 20 вересня 2022 року, складений 04 жовтня 2022 року, за яким сторони засвідчили надання /отримання правової допомоги у захисту прав та інтересів клієнта; копію ордеру від 20 вересня 2022 року; копію додаткової угоди від 09 січня 2024 року № 2 до договору про надання правничої допомоги від 20 вересня 2022 року згідно з якою сторони визначили фіксовану суму гонорару у розмірі 17 000,00 грн; детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 20 вересня 2022 року, складений 24 січня 2024 року (том 1, а.с.42-47, том 2, а.с 26-27. За наслідками розгляду справи судом частково задоволено позовні вимоги [PERSON] - 32% від заявлених вимог. Оскільки саме позивач, як ініціатор судової експертизи не надав необхідних матеріалів для проведення експертизи, експерт не зміг визначити вартість відновлювального ремонту причепа та відповів фактично на одне питання, поставлене на його вирішення, а тому підстав для покладення на відповідача витрат у розмірі 1/2 від загальної вартості експертизи в сумі 4530,80 грн (9061,60/2), суд не вбачає. З урахуванням часткового задоволення позову (32%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведену судову автотоварознавчу експертизу в сумі 1 449,86 грн. Щодо витрат на правову допомогу. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Питання гонорару та рахунків визначено сторонами у додаткових угодах до договору про надання правової допомоги, клієнт прийняв від адвоката відповідні послуги за актами приймання-передачі. Розмір заявлених [PERSON] витрат на правову допомогу підтверджено матеріалами справи. У пункті 6.5 постанови від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 Верховний Суд зробив висновок, що «за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Представник відповідача, скористався правом, наданим йому частиною четвертою статті 137 ЦПК України, у заяві від 31 січня 2024 року подав заяву про зменшення витрат на правову допомогу, просив урахувати співмірність ціни позову, відсутність квитанцій про оплату наданих послуг адвоката. Разом з тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки надані адвокатом Білиновою А.В. послуги за їх характером, обсягом та вартістю пропорційні та співмірні із складністю справи. Отже, беручи до уваги часткове задоволення позову, висновки Верховного Суду щодо обсягу наданих послуг та порядку їх оплати, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] пропорційно до розміру задоволених вимог витрати за надану правничу допомогу у розмірі 5 440,00 грн. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, часткового задоволення позову (32%), суд вважає за необхідне покласти на відповідача судовий збір в сумі 317,66 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial