Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 27 липня 2023 року представник позивача, діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, в якій просив визначити позивачу додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який на момент смерті був власником житлового будинку розташованого у [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,2500 га для обслуговування зазначеного вище житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,0689 га для ведення особистого селянського господарства розташовану за адресою: [ADDRESS] . 21 липня 2015 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого він заповів усе зазначене вище майно своєму синові [PERSON] . З 24 лютого 2022 року в Україні введено режим воєнного стану і нотаріусами в усній формі було наголошено про те, що строк на прийняття спадщини буде продовжено на весь час дії воєнного стану. 14.07.2023 року позивач звернувся до Першої Миколаївської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак отримав відмову у вчиненні означеної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для прийняття спадщини. Вказує, що встановлений законом строк на прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, оскільки вторгнення в Україну збройних сил рф та постійні обстріли Херсонської області і села Посад-Покровське є поважною причиною пропущення позивачем строку на прийняття спадщини і надання йому додаткового строку для реалізації спадкових прав. Вказані обставини вважає поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому звернувся до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. 28 листопада 2023 року начальник Чорнобаївської сільської військової адміністрації Ігор Дудар надав відзив на позовну заяву за змістом якої просить розглянути справу без участі представника відповідача та прийняти рішення на розгляд суду відповідно до чинного законодавства. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 30.10.2023 року. У зв`язку із перебуванням головуючого судді у справі Булах Є.М. у відпустці підготовче засідання відкладено на 28.11.2023 року. 28 листопада 2023 року начальник Чорнобаївської сільської військової адміністрації Ігор Дудар надав відзив на позовну заяву. У зв`язку із перебуванням головуючого судді у справі Булах Є.М. у відпустці підготовче засідання відкладено на 30.01.2024 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2024 року. У судове засідання позивач не з`явився, 27.10.2024 року адвокат Давидова О.Ю. діючи в інтересах позивача на підставі ордеру подала заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Чорнобаївської сільської військової адміністрації Дудар І. не з`явився 28.11.2023 року подав заяву про розгляд справи без його участі, з урахуванням викладених у відзиві доводів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду учасників справи на розгляд справи у їх відсутності, та наявності в матеріалах справи відзиву у якому викладена позиції відповідача щодо заявленого позову, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 24 квітня 1965 року Посад-Покровською селищною радою Білозерського району Херсонської області зроблено актовий запис №20 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [PERSON] належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №201565727 від 24.02.2020 року. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-6508635152020 від 17.11.2020 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0689 га розташована за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-6508635122020 від 17.11.2020 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка). 21 липня 2015 року [PERSON] , [INFO] склав Заповіт відповідно до якого на випадок своєї смерті заповідав належне йому майно зазначене у заповіті [PERSON] , [INFO] , що мешкає [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 22 грудня 2021 року виконавчим комітетом Чорнобаївської сільської ради Херсонського району Херсонської області зроблено актовий запис №209 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до Довідки №320 від 05.06.2023 року виданої Чорнобаївською сільською військовою адміністрацією Херсонського району Херсонської області [PERSON] , [INFO] дійсно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] . На день його смерті і протягом 6 місяців після смерті за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. 14 липня 2023 року [PERSON] звернувся до Першої Миколаївської ДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2023 року державний нотаріус Першої Миколаївської ДНК Миколаївської області Юлія Ткаченко відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) за №73205314 від 14.07.2023 року у спадковому реєстрі зареєстровано заповіт складений 21.07.2015 року [PERSON] , [INFO] . Згідно з витягом зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №73205311 від 14.07.2023 року про заведення спадкових справ про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] інформація відсутня. V. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1261 передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Його син [PERSON] на час смерті батька зі спадкодавцем не проживав. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом із наданих до суду матеріалів та доказів, [PERSON] 14.07.2023 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , однак із пропуском шестимісячного строку визначеного законом для подання заяви. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, що позивач після смерті батька набув право на прийняття спадщини. У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся із відповідною заявою, оскільки 24.02.2023 року відбулося вторгнення збройних сил рф на територію України у тому числі і на територію Херсонської області, що є загальновідомим фактом і не потребує додаткового доказування, з огляду на що позивач не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи, що Законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною. Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із вторгненням в Україну збройних сил рф та встановленням на всій території України воєнного стану, а відтак суд вважає причини пропуску строку на подання заяви позивача про прийняття спадщини поважними. Враховуючи встановлене ст. 1270 ЦК України право спадкоємця у будь-який час протягом 6-місячного строку звернутися з заявою про прийняття спадщини і цей строк не може бути меншим та відсутність встановленого законом обов`язку спадкоємця передбачити на майбутнє неможливість звернення з такою заявою у зв`язку з непередбачуваними обставинами, з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд визнає поважними причини пропуску строку позивачем для звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до державного нотаріуса і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved