Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] , звернулась до суду із заявою, якою просить встановити факт її\~постійного проживання з 1981 року до 16.12.2021 разом із [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , батько заявниці [PERSON] помер [INFO] Після смерті матері відкрилась спадщина на майно, що належало їй на праві власності? а саме: 9/25 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в [ADDRESS] . На земельній ділянці розташований житловий будинок літ. А-1-дерево, обкладений цеглою, житловою площею 57,90 м2, загальною площею 89,70 м2 з надвірними будівлями: сарай Б, льох бп, вбиральня Д, літня кухня З, душова Е, вбиральня Ж, огорожа№1-3 та однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею31,8 м2, житловою площею 16,6 свідчили про постійне проживанням2. 20.09.2023 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Шило Ірини Вікторівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] .. Постановою від 20.09.2023 приватний нотаріус відмовила у чиненні нотаріальної дії, оскільки заявниця пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини , а документів, які б свідчили про постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини надано не було. На підтвердження факту постійного проживання заявниці з матір`ю, надала акт про фактичне проживання зі спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] . Заявниця зазначила, що за весь час спільного сумісного проживання із матір`ю, вона забезпечувала її всім необхідним, здійснювала постійний догляд, супроводжувала до лікарні, виконувала всю хатньо-побутову роботу, всі витрати на поховання було здійснено заявницею за власний рахунок. Інші спадкоємці відсутні. Встановлення факту постійного проживання її зі спадкодавицею на час відкриття спадщини має для неї юридичне значення та необхідне для належного оформлення права на спадщину. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримала, посилаючись на вищезазначені обставини, заявниця надала відповідні пояснення, просила заяву задовольнити. Також зазначила, що інших спадкоємців немає. Заінтересовані особи представник Височанської селищної ради Харківського району Харківської області та приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило Ірина Вікторівна до судового засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2023 відкрито провадження у зазначеній справі, постановлено справу розглядати в порядку окремого провадження, призначено до судового розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно доч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини , має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Згідно з ч.1ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з наданого паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження заявниці [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] від 25.05.1977, виданого Безлюдовським бюро РАЦС Харківського району, її батьками є [PERSON] та [PERSON] .(а.с.8) Батьки заявниці перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданий Палацем одруження «Октябрський» м. Харкова, згідно якого [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 19.06.1976 зроблений актовий запис №478, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . (а.с. 9) Як вбачається зі свідоцтва про смерть батько заявниці [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво [NUMBER] від 01.07.1981, видане Безлюдовською селищною радою Харківського району, актовий запис №62). (а.с.10) Мати заявниці [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 20.12.2021, виданого Височанською селищною радою Харківського району Харківської області. (а.с. 11) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2016, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М., спадкоємицею майна [PERSON] , померлої [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .(а.с.12) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності №74656977, на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 3-1979, від 02.12.2016, [PERSON] на праві приватної власності належить 9/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 19) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101354210 [PERSON] на праві приватної власності належить кв. [ADDRESS] (а.с.22) Як вбачається з акту про фактичне проживання осіб, комісії у складі депутата Височанської селищної ради Мельника Т.С., гр. [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , встановлено та підтверджено факт, що [PERSON] з 1981 року дійсно фактично постійно проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 23) Згідно довідки Виконавчого комітету Височанської селищної ради , виданої [PERSON] №782/0321 від 11.10.2023, відповідно акту депутата від 09.10.2023, [PERSON] , [INFO] , з 1981 року дійсно фактично постійно проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с.24) Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. від 20.09.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [INFO] її матері [PERSON] , оскільки не надано документів про спільне постійне проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини та пропуском заявницею встановлений законом строк для прийняття спадщини. (а.с. 25) Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №505/2085/14-ц від 14.09.2016, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03.11.2010 та Постанові Верховного Суду № 336/709/18-ц від 07.11.2018. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, з наданих доказів суд вважає встановленим, що [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , разом зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті [INFO] . При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів ». На підставівикладеного та

Outcome: approved