Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 02.10.2010 року Острівщинською сільською радою Близнюківського району Харківської області, Україна, актовий запис №03. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті. У строки, встановлені судом, відзив відповідачем подано не було. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 02.10.2010 року Острівщинською сільською радою Близнюківського району Харківської області, Україна, актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, відсутнє взаєморозуміння, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від вказаного шлюбу є дитина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.17), яка мешкаю з матірю і після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, врахувавши відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки примушування до збереження шлюбу може порушити право позивача на свободу та особисту недоторканність. Зважаючи на все вище вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позові просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги вище викладене,

Outcome: approved