Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 03.11.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по по справі [PERSON] . Від сумісного проживання мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . З початку 2021 року їх шлюбні відносини з відповідачем почали погіршуватися, вони перестали вести спільний бюджет, а з вересня 2023 року взагалі припинили сімейні стосунки. Просить розірвати\~шлюбу,\~укладений між\~нею та\~відповідачем [PERSON] ,\~який зареєстрований\~03.11.2016\~р. Покровським МВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, , актовий запис № 457. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно шлюбні відносини з позивачкою припинені з листопада 2023 року, але він бажає зберегти сім`ю. Ухвалою суду від 01.12.2023 року сторонам був наданий строк для примирення строком на два місяці. Станом на 01.02.2024 року сторони до примирення не дійшли, в судовому засіданні надали згоду на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.11.2016 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 457. ( а. с. 12). Від сумісного проживання мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 13). Судом встановлено, що з листопада 2023 року року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, втратили почуття поваги один до одного. Спору щодо поділу майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи не існує. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема відносини, які склались між сторонами, той факт, що сторони не скористались строком, який ухвалою суду їм був наданий для примирення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved