Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

29.11.2023 року представник позивача Янукян Л.Х. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що 04.05.2018 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача кошти в борг в розмірі 50 000,00 доларів США, які останній зобов`язався повернути в строк до 01.05.2020 року, у разі прострочення зобов`язався виплатити пеню у розмір 5% від суми за кожен місяць такого прострочення. З часу настання строку виконання вищевказаного зобов`язання позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення вказаних коштів. Відповідач [PERSON] не заперечував той факт, що має перед позивачем боргові зобов`язання, постійно обіцяв повернути грошові кошти, а потім взагалі перестав виходити на зв`язок з позивачем [PERSON] . Тобто відповідач свої зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, позивач в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 травня 2018 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача кошти в борг в розмірі 50 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 01.05.2020 року, у разі прострочення зобов`язався виплатити пеню у розмір 5% від суми за кожен місяць такого прострочення, що підтверджується власноруч написаною розпискою від 04.05.2018 року. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Дана норма визначена ст. 1046 ЦК України. На підтвердження укладання зазначеного договору [PERSON] було надано оригінал розписки про отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 50 000,00 доларів США. Ст. 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів підтверджуючи, як факт укладення договору та зміст його умов, так і факт отримання боржником від кредитора визначеної у розписці грошової суми. Станом на день пред`явлення позову термін повернення відповідачем позики минув, і як зазначає позивач в своєму позові суму боргу відповідачем не повернуто. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК), якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] своєчасно не повернув [PERSON] суму позики, тому зобов`язаний сплатити останній суму боргу з урахуванням п`ять процентів за кожен місяць прострочення (що зазначено в розписці), та відповідно до ст.625 ЦК України 3% річних, що розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, що підтверджується розрахунком суми боргу станом на 11.09.2023 року. Ст. 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до статті 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Відповідно до ст. 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності три роки. Ст. 267 ч.5 ЦК України передбачено, що порушення прав підлягає захисту, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності. Як вбачається із позовної заяви останнім днем звернення позивача до суду за відновленням порушених прав є 01.05.2023 року. Позивачем зазначено, що строк позовної давності нею було пропущено в зв`язку з військовою агресією рф та наслідками, які в зв`язку з цим настали, а саме запровадження воєнного стану в Україні, позивач виїхала за межі держави Україна. Зазначені позивачем причини пропущення позовної давності суд визнає поважними, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту. Таким чином, встановленні судом обставини дають підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved