Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Сумська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), Товариства з обмеженою відповідальністю "СКС ЕВОЛЮШН" (місцезнаходження: м. Суми, село Верхне Піщане, вул. Шевченка, 19, код ЄДРПОУ 43006938), треті особа: державний реєстратор Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Кобушко Микола Олександрович (місцезнаходження: Сумська область, Липоводолинський район, с. Москоське, вул. Дериземлі, 18), державний реєстратор Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Іземенко Юлія Василівна (місцезнаходження: Сумська область, Сумський район, смт Хотінь, вул. Соборна, 45), в якому просять: 1) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкритим розділом), індексний номер 47604829 від 03.07.2019 року 14:51:27, державного реєстратора Кобушко Миколи Олександровича, Московська сільська рада Липоводолинського району, Сумська область на підставі якого внесено запис про право власності (номер запису: 32232438) на реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1863927059101 Об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, літ «А», відсоток готовності 14%, нежитлове приміщення, Адреса: [ADDRESS] за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , країна громадянства: Україна з припиненням всіх пов`язаних з цим речових прав, обтяжень речових прав; 2) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52040902 від 23.04.2020 року 11:12:30, державного реєстратора Іземенко Юлія Василівна, Хотінська селищна рада Сумського району, Сумська область на підставі якого внесено запис про право власності (номер запису: 36319376) на реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1863927059101 Об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, літ «А», відсоток готовності 14%, нежитлове приміщення, Адреса: : [ADDRESS] за Товариство з обмеженою відповідальністю «СКС ЕВОЛЮШН», код ЄДРПОУ: 43006938, країна реєстрації: Україна з припиненням всіх пов`язаних з цим речових прав, обтяжень речових прав; 3) зобов`язати відповідачів звільнити земельну ділянку комунальної власності на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, літ. «А», відсоток готовності 14%, нежитлове приміщення, адреса: [ADDRESS] шляхом знесення цього об`єкту та приведення її у первинний, придатний для використання стан (вільна від забудови земельна ділянка). Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47604829 від 03.07.2019 року 14:51:27, державним реєстратором Кобушко Микола Олександрович, Московська сільська рада Липоводолинського району, Сумська область було прийнято на підставі неповного комплекту документів - лише технічний паспорт, серія та номер: [NUMBER] , виданий 24.05.2019 року, видавник: ФОП [PERSON] ; та нічим непередбачену довідку про стан об`єкту нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2019 року, видавник: ФОП [PERSON] . При цьому не подано при реєстрації: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (наприклад, договір оренди або витяг про право власності на землю); - документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (наприклад , повідомлення про початок будівельних або підготовчих робіт); Крім того, реєстратором внесено в реєстр адреса об`єкта, проте не подано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; Відповідно пакет документів подано не у повному обсязі. Пунктом 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розгляд заяви про державну реєстрацію прав зупиняється державним реєстратором у випадку подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством. Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника. У відповідності до ч. 5 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Таким чином, державний реєстратор - мав обов`язок зупинити розгляд заяви та роз`яснити, що заявником подано не повний пакет документів і у випадку не усунення недоліків відмовити в держаній реєстрації. Незважаючи на це, державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), чим порушив норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. В подальшому як вбачається з інформаційної довідки від 28.08.2021 року №\~272222421 - другим рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52040902 від 23.04.2020 року 11:12:30, держаний реєстратор Іземенко Юлія Василівна, Хотінська селищна рада Сумського району, Сумська обл. на підставі акту прийому-передачі, серія та номер: 749,750, виданий 04.03.2020 року, видавник: приватний нотаріус Бурбика Т.А реєструє право власності вже за Товариством з обмеженою відповідальністю "СКС ЕВОЛЮШН", код ЄДРПОУ: 43006938, країна реєстрації: Україна. Акти\~приймання-передачі\~не мають ознак правочину у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, а є лише первинними документами, тому не підлягають визнанню\~недійсними (Постанова Верховного суду від 22.05.2018 року у справі № 910/12258/17). [PERSON] , як перший власник та як керівник і учасник ТОВ «СКС ЕВОЛЮШН» знав або мав знати про відсутність підстав для первинної реєстрації (роздруківка даних безкоштовного запиту додається). Відповідно і ТОВ «СКС ЕВОЛЮШН» в особі свого директора і учасника [PERSON] , який одночасно є першим власником що провів незаконну реєстрацію знало про самочинність будівництва. Таким чином в діях [PERSON] і ТОВ «СКС ЕВОЛЮШН», що проявляються в переоформленні на нового власника самочинно збудованого об`єкта нерухомості, вбачаються ознаки самозахоплення земельної ділянки комунальної власності без будь-яких документів на землю і без дозволу на будівництво. Якщо перше рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) незаконне і підлягає скасуванню, відповідно наступні за ним рішення реєстраторів щодо цього об`єкта також незаконні і підлягають скасуванню. Земельна ділянка під спірним об`єктом незавершеного будівництва, як така що знаходиться в межах населеного пункту м.Суми належить Сумській міській територіальній громаді і розпоряджається такою ділянкою Сумська міська рада. Згідно Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до частини1 статті 83 Земельного кодексу України - Право власності на землю територіальних громад. 1. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. \Частина перша статті 83 із змінами, внесеними згідно із Законом\~№ 1423-IX від 28.04.2021\ Частина 2 статті 83 Земельного кодексу України У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. \Частину другу статті 83 доповнено пунктом "в" згідно із Законом\~№ 1423-IX від 28.04.2021\ \Частина друга статті 83 в редакції Закону\~№ 5245-VI від 06.09.2012\ Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу. Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. У відповідності зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону. Реєстрація майна, як нерухомого, тобто із зміною його правового статусу, встановлює правовий зв`язок між майном та земельною ділянкою, яка належить Сумській міській територіальній громаді, безпосередньо впливає на обсяг прав та обов`язків і зачіпає інтереси територіальної громади, як власника земельної ділянки, на якій це майно розташовано. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22 грудня 2021 року. \~ \~ \~ \~11 січня 2022 року представником відповідача- [PERSON] , адвокатом Кордюком В.П. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог виходячи з наступного: [PERSON] розпочав будівництво нежитлового приміщення по [ADDRESS] , та завершив його на стадії готовності 14% на земельній ділянці, яка перебувала у нього в користуванні. Так як останній протягом тривалого часу користувався земельною ділянкою, то відповідно до вимог ст. 119 ЗК України вважає, що набув право на землю за давністю користування, що є підставою для визнання використання земельної ділянки відповідним до закону. У зв`язку з браком коштів на продовження будівельних робіт, відповідач- [PERSON] вирішив зареєструвати своє право власності на об`єкт незавершеного будівництва відповідно до чинного законодавства. Для цього він звернувся до ФОП [PERSON] , який провів технічну інвентаризацію нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] . 24.05.2019 року було виготовлено технічний паспорт, та довідку до нього, про те, що об`єкт незавершеного будівництва літера «А», готовністю 14% не належить до самочинного будівництва, та дозволу не потребує. В подальшому відповідач [PERSON] звернувся до державного реєстратора Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Кобушко Миколи Олександровича за реєстрацією права власності на нежитлове приміщення, яка була здійснена 01.07.2019 року на підставі наданих заявником документів. Актом прийому-передачі від 04.03.2020 року, засвідченим приватним нотаріусом Бурбикою Т.А., вищевказане незавершене будівництво було передано у власність Відповідачу ТОВ`СКС ЕВОЛЮШН». 21.04.2020 року державним реєстратором Хотінської селищної ради Сумського району Ізюменко Юлією Василівною зареєстровано право власності ТОВ «СКС ЕВОЛЮШН» на об`єкт незавершеного будівництва за адресою [ADDRESS] . Відповідач - [PERSON] вважає, що державні реєстратори при реєстрації права власності діяли на підставі та у межах наданих повноважень, та вимоги законодавства не порушували. Відповідно до довідки від 24.05.2019 року, долученої до позову, об`єкт незавершеного будівництва літера «А» не належить до самочинного будівництва, та дозволу не потребує. Отже, як зазначено інспектором з інвентаризації, дозвіл на виконання будівельних робіт по даному нежитловому приміщенню не потребується, а отже відповідачем- [PERSON] були подані належні та достатні документи для реєстрації права власності. На даний час власником об`єкту незавершеного будівництва - нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] є ТОВ «СКС ЕВОЛЮШН» на підставі акту прийому-передачі від 04.03.2020 року, засвідченого приватним нотаріусом Бурбикою Т.А., право власності якого належним чином зареєстровано 21.04.2020 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом. Згідно з ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 ЦКУ). Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Таким чином, збудоване Відповідачем- [PERSON] нежитлове приміщення, на час подання позову не є самочинним, а його знесення з передбачених законом підстав не є предметом спору. Навіть у випадку статусу нерухомого майна як самочинного, його знесення згідно вимог, передбачених ч. 4 ст. 376 ЦК України, можливо, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці або якщо це порушує права інших осіб. Інша підстава щодо знесення самочинного будівництва передбачена ч.7 ст.376 ЦК України. За позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд може зобов`язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. І лише у разі, якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно підлягає знесенню. Зазначені підстави стосуються тільки самочинного будівництва. Право власності Відповідача- ТОВ «СКС ЕВОЛЮШИН» на незавершене будівництво нерухомого майна не є предметом спору, на даний час ніким не оспорюється, а тому посилання Позивача на ч.4 ст.376 ЦК України є необґрунтованим, а тому просить суд в позові відмовити. Представник позивачаСумської міської ради Ромась І.М. позов підтримала повністю, просить суд його задоволити з підстав викладених у позові, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідачі: [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «СКС ЕВОЛЮШН» по день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду не з`явилися. 3-ті особи: Державний реєстратор Кобушко Микола Олександрович Московська сільська рада Липоводолинського району Сумської області, Державний реєстратор Іземенко Юлія Василівна Хотінська селищна рада Сумського району Сумської області про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, проаналізувавши матеріали даної цивільної справи, перевіривши подані докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що листом від 16.07.2021 №06.01-16/2290 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомив, що при роботі з реєстром речових прав працівника Департаменту було виявлено незаконну реєстрацію об`єкта нерухомого майна (незавершеного будівництва, літ «А» відсоток готовності 14%) на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , яка не відводилась під будівництво. З інформаційної довідки від 28.08.2021року № 271936306 вбачаються реєстраційні дії здійснені з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та всупереч Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25\~грудня 2015 року № 1127, які порушують права Сумської міської ради як власника землі на території в м. Суми та на території Сумської міської територіальної громади, а тому мають бути скасовані, а саме: Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47604829 від 03.07.2019року 14:51:27, державний реєстратор Кобушко Микола Олександрович, Московська сільська рада Липоводолинського району, Сумська обл. на підставі неповного комплекту документів - лише технічний паспорт, серія та номер: [NUMBER] , виданий 24.05.2019 року , видавник: ФОП [PERSON] ; та довідки про стан об`єкту нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2019 року, видавник: ФОП [PERSON] , реєструє право власності на реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1863927059101 Об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, літ. "А", відсоток готовності 14 %, нежитлове приміщення, Адреса: [ADDRESS] за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: Україна. Державний реєстратор приймав оскаржуване рішення про реєстрацію прав з відкриттям розділу тобто реєструвався новостворений об`єкт. Також реєструвався саме об`єкт незавершеного будівництва. Відповідно до частини 2 статті 152\~Земельного кодексу\~України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Правові та організаційні засади у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Частинами 1, 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~ визначено, що\~\~ загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Частиною 2 статті 5\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» визначено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Відповідно до ч.3 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - на кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів. Відповідно до ч.1 ст.27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від\~04.02.2019 року, підстава -\~2478-VIII, яка діяла до Редакції\~від\~17.10.2019 року, підстава -\~132-IX) «Стаття 27-1. Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва 1. Для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються такі документи: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (у разі відсутності у Державному реєстрі прав зареєстрованого відповідного речового права на земельну ділянку); 2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (крім випадків, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів); 3) документ, що містить опис об`єкта незавершеного будівництва за результатами технічної інвентаризації такого об`єкта.» Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1127\~від 25.12.2015 (далі Порядок № 1127). Відповідно до п. 68 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (крім випадку, коли речове право на земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; 3) технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва. Документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. (пункт 68 доповнено абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 року № 806) У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в зазначеному Реєстрі. (пункт 68 доповнено абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 року №806)». Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47604829 від 03.07.2019року 14:51:27, державний реєстратор Кобушко Микола Олександрович, Московська сільська рада Липоводолинського району, Сумська область на підставі неповного комплекту документів - лише технічний паспорт, серія та номер: [NUMBER] , виданий 24.05.2019 року, видавник: ФОП [PERSON] ; та нічим непередбачену довідку про стан об`єкту нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2019 року, видавник: ФОП [PERSON] . При цьому не подано при реєстрації: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (наприклад, договір оренди або витяг про право власності на землю); - документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (наприклад , повідомлення про початок будівельних або підготовчих робіт); Крім того, реєстратором внесено в реєстр адреса об`єкта, проте не подано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; Відповідно пакет документів подано не у повному обсязі. Жодних інших документів для проведення реєстраційної дії заявником не надавалося (інше Відповідачем- [PERSON] не доведено), що спростовує твердження відповідача про подання ним усіх необхідних документів для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна та підтверджує посилання позивача на те, що реєстраційна дія була проведена за відсутності документів, подання яких передбачено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1127\~від 25.12.2015 року. Пунктом 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розгляд заяви про державну реєстрацію прав зупиняється державним реєстратором у випадку подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством. Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника. У відповідності до ч. 5 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Таким чином, державний реєстратор - мав обов`язок зупинити розгляд заяви та роз`яснити, що заявником подано не повний пакет документів і у випадку не усунення недоліків відмовити в держаній реєстрації. Незважаючи на це, державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), чим порушив норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. За даними https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result - попередній власник [PERSON] є учасником і керівником ТОВ "СКС ЕВОЛЮШН"(код ЄДРПОУ: 43006938). Таким чином в діях [PERSON] і ТОВ «СКС ЕВОЛЮШН», що проявляються в переоформленні на нового власника самочинно збудованого об`єкта нерухомості, вбачаються ознаки самозахоплення земельної ділянки комунальної власності без будь-яких документів на землю і без дозволу на будівництво. Крім того, акти приймання-передачі не мають ознак правочину у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, а є лише первинними документами, тому окремо не підлягають визнанню недійсними (Постанова Верховного суду від 22.05.2018 року у справі № 910/12258/17). В наданій до матеріалів суду довідці про стан об`єкту нерухомого майна від 24.05.2019 року (а.с.23 том1), зазначено, що майно збудоване до 05.08.1992 року. Відповідач- [PERSON] не надав суду доказів будівництва ним спірного об`єкту, зокрема, доказів, в який саме період об`єкт ним будувався. За часів радянського союзу не існувало законодавства, яке б передбачало взагалі можливість приватній особі отримати землю під будівництво нежитлового приміщення. Виділення земель було можливе виключно під будівництво житлового будинку. За часів незалежності України виділення земель відбувалось на підставі рішень органів місцевого самоврядування і таких рішень відповідачами суду також не надано. Відповідно до ч. 3 ст.\~26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а»\~\~ пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а»\~\~ пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Скасування державної реєстрації права власності на об`єкт усуває наявність правових підстав для його розміщення на земельній ділянці комунальної власності, власником якої є Сумська міська територіальна громада. Згідно зі ст.\~80\~Земельного кодексу\~України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст.\~60\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.\~373\~ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Частинами 1, 4 статті 375\~ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст.\~376\~ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який діє право виконувати будівельні роботи чи\~\~належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Отже, ознаками самочинного будівництва є те, що: 1) об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку; 2) відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва; створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 915/1376/17). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст.\~152\~Земельного кодексу\~України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст.\~1\~Закону України\~«Про державний\~контроль за\~використанням та\~охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. У відповідності до ст.\~212\~Земельного кодексу\~України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. За змістом ч. 4 ст.\~376\~ЦК України збудований об`єкт нерухомості може бути знесений як особою, яка здійснила самочинне будівництво, так і особою яка здійснює самочинне будівництво. Так як спірне нерухоме майно це об`єкт незавершеного будівництва - тобто його будівництво ще не завершено то відповідно заявлена позовна вимога про знесення об`єкта, як до першого власника [PERSON] , який розпочав будівництво так і наступного власника ТОВ «СКС ЕВОЛЮШН» який не припинив будівництво та до якого переходять відповідні зобов`язання як до нового власника. Оскільки реєстрація нерухомого майна формально встановлює правовий зв`язок між майном, державна реєстрація якого є предметом спору у цій справі, та землею комунальної власності, на якій це майно розміщено, відтак безпосередньо впливає на обсяг прав та обов`язків останньої та зачіпає її інтереси територіальної громади як власника земельної ділянки, на якій це майно розташоване та унеможливлює право Сумської міської ради на вільне розпорядження земельною ділянкою комунальної власності під таким майном та порушує її права та інтереси. Вказане відповідає правовим висновкам, які міститься у постанові Верховного Суду від 21.09.2018 року по справі №909/68/18. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 77 ЦПК України\~\~належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування\~\~(ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Усупереч наведеним вище нормам Відповідач- [PERSON] не надав суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача. Ураховуючи вищенаведене, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності на вказане нежитлове приміщення, що знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, порушує інтерес Сумської міської ради як власника землі, котрий наділений повноваженнями вільно розпоряджатися своєю власністю, та свідчить про наявність правових підстав для задоволення позову. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 року у справі №923/364/19 та від 16.06.2020 року у справі № 904/1221/19. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оскарження. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оскарження та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17). Відповідно до п. 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011року № 1141, у Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав; у разі скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав у такому Реєстрі проводиться зміна шляхом редагування відповідного запису з метою приведення його у стан, що існував до прийняття такого рішення та проведення відповідних реєстраційних дій. За таких обставин, з метою ефективного захисту права власності Сумської міської територіальної громади як власника земельної ділянки, на якій розташований незаконно зареєстрований об`єкт нерухомого майна, належними способами захисту прав позивача є скасування державної реєстрації права власності на цей об`єкт нерухомого майна, зі скасуванням всіх рішень державних реєстраторів щодо вказаного об`єкта, а також звільнення земельної ділянки комунальної власності шляхом знесення спірного об`єкту нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що у разі однорідності позовних вимог, нерозривно пов`язаних між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог, то такі вимоги мають розглядатися в одному провадженні (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2018 у справі 761/33504/14-а, від 15.04.2018 у справі №809/739/17, від 24.04.2018 у справі № 825/478/17, від 25.04.2018 у справі № 552/9255/15-а, від 20.06.2018 у справі № 802/307/17-а, від 20.06.2018 у справі № 750/3322/17, від 21.11.2018 у справі № 530/212/17). В той же час задоволення лише однієї позовної вимоги про звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва не захистить ефективно інтереси територіальної громади як власника земельної ділянки, оскільки вона не буде вважатись вільною від забудови, а особа, зазначена як власник нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав, матиме безумовне право на одержання земельної ділянки під таким нерухомим майном у власність або користування поза конкурсом (ч. 2 ст. 134 ЗК України). Зважаючи на наведене, обрані позивачем способи захисту призведуть до відновлення прав та законних інтересів Сумської міської територіальної громади в особі Сумської міської ради як власника земельної ділянки. Позовні вимоги узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.04.2018 № 924/623/16, 29.08.2019 № 910/551/18, 03.12.2019 № 916/2553/18, 29.01.2020 № 642/1536/17-ц, щодо застосування положень\~статті 376 ЦК України, згідно яких реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного. Відповідно до ст.\~212\~ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. За змістом ч. 4 ст. 376 ЦК України\~збудований об`єкт нерухомості може бути знесений як особою, яка здійснила самочинне будівництво, так і особою яка здійснює самочинне будівництво. Оскільки земельна ділянка, на якій перебуває спірний об`єкт нерухомого майна належить Сумської міської територіальної громади як власника земельної ділянки в інтересах якої право власності здійснює Сумська міська рада, рішення щодо передачі у власність або користування цієї земельної ділянки відповідачам не приймалось, а проведена реєстрація права власності є незаконною, розташоване на ній нерухоме майно є самочинно збудованим об`єктом, наявність якого на земельній ділянці порушує інтереси держави в особі територіальної громади м.Суми на розпорядження та користування цією ділянкою, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень підлягає скасуванню, самочинно збудований об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, літ. "А", відсоток готовності 14%, нежитлове приміщення, Адреса: [ADDRESS] повинен бути знесений особою, яка здійснила таке будівництво. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 924/623/16, від 20.09.2018 у справі № 910/19726/17, від 29.08.2019 у справі № 910/551/18 зі спорів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва, що виникли з подібних правовідносин, пов`язаних із застосуванням частини 4 статті\~376, статті\~391 ЦК України\~та\~статті 152 ЗК України. Наведене повністю узгоджується з викладеним у постанові Верховного Суду\~від 29.01.2020 у справі №642/1536/17-ц правовим висновком про те, що системний аналіз положень\~статей 376 ЦК України, 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає підстави для висновку, що\~самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку;\~самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб,\~за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved