Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

У серпні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 15 листопада 2019 року у розмірі - 80 025 грн. 86 коп. станом на 22 травня 2023 року, а також судовий збір у розмірі - 2 684 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначалося про те, що 15 листопада 2019 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг у ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Для користування картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Щодо встановлення і зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 3.2 та 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг на підставі яких, відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та інших витрат, відповідач [PERSON] належним чином не виконав, тому станом на 22 травня 2023 року у нього утворилася заборгованість у розмірі - 80 025 грн. 86 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 66 027 грн. 50 коп. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі - 13 998 грн. 36 коп. З підстав стягнення кредитної заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач АК КБ «ПриватБанк» представника не направив. До суду представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримував у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15 листопада 2019 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг у ПриватБанку. Відповідно до довідки, виданої АТ КБ «ПриватБанк», 15 листопада 2019 року [PERSON] видано кредитну карту «MasterCard World Black Edition», термін дії 11/22. Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг у ПриватБанку від 15 листопада 2019 року та Паспортом споживчого кредитування визначено умови кредитування, а саме тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт кредиту: 100 000 грн. 00 коп. мета кредитування: споживчі цілі, строк кредитування - 240 місяців, процентна ставка у пільговий період: 0,00001 % річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду - 37,2 % для карт MasterCard World Black Edition, тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних: 84,0 %. Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем АТ КБ «ПриватБанк», станом на 22 травня 2023 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі - 80 025 грн. 86 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 66 027 грн. 50 коп., та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі - 13 998 грн. 36 коп. На підтвердження заявлених вимог позивачем додано до суду виписку за договором за період з 15 листопада 2019 року по 29 травня 2023 року (а.с.14-32), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача щодо розмірів встановленого кредитного ліміту (а.с.33), довідку про видані кредитні картки із зазначенням строку їх дії (а.с.34). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] щодо розмірів встановленого кредитного ліміту вбачається, що 11 березня 2020 року відповідачу збільшено кредитний ліміт до 70 000 грн. 00 коп. Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України, а підписання анкети - заяви та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між ним і банком договору. Відповідач зазначені обставини жодним чином не спростовував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання ним від банку кредитних карток, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, суду не надав. З наданої до суду виписки за договором вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами розраховувався за придбаний товар, здійснював оплату наданих послуг та інше. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування розміру заборгованості та не заявлено клопотання щодо проведення судової економічної експертизи. Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором від 15 листопада 2019 року у розмірі - 80 025грн. 86 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 66 027 грн. 50 коп. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі - 13 998 грн. 36 коп. Вимогами статті 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 2 684 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved