Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

13.09.2022 року [PERSON] та [PERSON] , від імені та в інтересах яких діє адвокат Татарченко К.М. звернулися до суду з позовом про усунення перешкод матір?ю у спілкуванні з дитиною батьку та бабі, визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою дитиною, яким позивалися до [PERSON] .. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі послалися на те, що [PERSON] перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки припинені. Подальше спільне проживання з відповідачем однією сім`єю неможливе, оскільки сторонами втрачено почуття кохання та бажання бути разом. 10 серпня 2022 року, близько 18 години, відповідач забрала їхню спільну дитину з прогулянки з бабусею [PERSON] по пр. Григоренка в м. Києві, посадила в автомобіль та поїхала в невідомому напрямку. На телефонні дзвінки та повідомлення на мобільний телефон [PERSON] не відповідає, про місцезнаходження дитини, умови її проживання відмовляється повідомляти позивача. Через відсутність спілкування із сином [PERSON] відчуває сильне емоційне пригнічення, адже між ним та сином існує сильний зв`язок, він кожен день бачився із сином та приділяв належну увагу вихованню та утриманню дитини, бажав спілкуватися з ним. Заявники просять суд зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди батьку малолітньої дитини - [PERSON] та бабусі малолітньої дитини - [PERSON] у спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] . Визначити способи участі [PERSON] у вихованні та піклуванні щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , - проживання з батьком та побачення з дитиною без обмежень у часі кожної другої та четвертої неділі кожного місяця за місцем проживання батька. Визначити способи участі [PERSON] у вихованні та піклуванні щодо малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , - постійно: необмежене право спілкування особисто з дитиною [PERSON] , [INFO] , шляхом телефонного зв`язку та інтернет - зв`язку, у зручний для дитини час (під час перебування дитини з матір`ю); за попередньою домовленістю з матір`ю дитини два рази на тиждень з 16:00 по 20:00год. відвідувати дитину та мати можливість спілкування за місцем проживання матері (коли дитина перебуває з нею); [PERSON] два рази на місяць, через тиждень (під час перебування дитини з матір`ю), в п`ятницю з 18:00 год. по неділю 19:00 год. забезпечити можливість відвідання онуком місця проживання бабусі - [ADDRESS] без присутності матері, за попередньою домовленістю з нею та враховуючи бажання дитини; забезпечити бабусі побачення та спілкування з онуком у день його народження та під час свят, враховуючи бажання дитини, за попередньою домовленістю з матір`ю та в її присутності; побачення та спілкування з онуком під час канікул за попередньою домовленістю з матір`ю, зобов`язавши [PERSON] інформувати [PERSON] та [PERSON] , в разі зміни місця проживання дитини, про місце знаходження останньої. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року позовну заяву [PERSON] та [PERSON] залишено без руху, надано позивачам строк для усунення виявлених недоліків (а.с. 15-17). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 3 жовтня 2022 року, після усунення недоліків, встановлених ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року, відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] , постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 30). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. 25 жовтня 2022 року представник позивачів адвокат Татарченко К. подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача надати позивачам можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім [PERSON] , [INFO] , кожної суботи та неділі з 10.00 год. до 20.00 год.. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року у задоволенні заяви [PERSON] та [PERSON] , від імені та в інтересах яких діє адвокат Татарченко К.В., про забезпечення позову у вказаній справі, відмовлено (а.с. 46-48). 22 листопада 2022 року відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву про визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою дитиною, якою позивається до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою дитиною повернуто відповідачці [PERSON] , роз`яснено, що заявлені позовні вимоги у зустрічній позовній заяві вона може подати до суду для самостійного розгляду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у вказаній справі, справу призначено до судового розгляду (а.с. 232-233). У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] додатково суду пояснив, що він з 10.08.2022 не бачив сина. Відповідачка обманним шляхом забрала дитину і сховала від нього. На сьогоднішній день він не має зв`язку з сином, де знаходиться останній не знає. Через відсутність спілкування із сином він відчуває сильне емоційне пригнічення. У грудні 2022 року їхній з відповідачкою шлюб розірвано, проте їхні відносини були припинені ще до розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] додатково суду пояснила, що вона часто приїжджала до сина і проводила час з онуком. Відповідачка обманним шляхом забрала дитину. У неї з онуком були добрі відносини і вона також хотіла б спілкуватися із внуком по телефону. Дитина постійно спілкувалася з батьком, йому було цікавіше проводити час з батьком. Представник позивачів [PERSON] додатково суду пояснив, що [PERSON] подав відповідну заяву до прикордонної служби для заборони вивезення дитини, але відповідач скористалася воєнним становищем та вивезла дитину за кордон. Дитина перестала ходити в садочок, куди ходила раніше. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] . Зазначив, що позивач систематично чинив домашнє насильство по відношенню до відповідачки, яке виражалося в психологічному тиску, пригнічуванні, образах честі і гідності останньої як жінки та в застосуванні фізичної сили в присутності дитини. Останній факт мав місце 09.08.2022, після якого відповідачка разом із сином перебувала в у Кімнаті кризового реагування для осіб, що постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству, а дитина спілкувалася з психологом. З початку серпня 2022 року дитина проживає з матір`ю, де створені всі умови для його проживання. Між ними склався стійкий емоційний та соціальний зв`язок як між матір`ю та дитиною відповідного віку. Відповідачка неодноразово повідомляла позивача про потреби дитини в одязі, взутті, про необхідність коштів для задоволення вказаних потреб, але останній ігнорував прохання, а також відмовляв у допомозі. Відповідачка не перешкоджає спілкуванню позивача з сином, але вважає, що таке спілкування та побачення мають бути контрольованими, дисциплінованими та без ризиків для психологічного стану дитини. [PERSON] вважає за необхідне встановити графік побачень малолітнього сина з батьком в такому порядку: побачення два рази на місяць протягом восьми годин у будь-який вихідний день за попередньою домовленістю з матір`ю дитини із обов`язком батька забирати дитину від матері за місцем її фактичного проживання або за місцем її зареєстрованого місця проживання та повертати дитину матері за місцем її фактичного проживання або за місцем її зареєстрованого місця проживання, а також забезпечувати усіма необхідними речами, ліками та харчуванням дитину протягом часу, який дитина знаходиться з батьком. Позивач [PERSON] може спілкуватися та проводити час з онуком у дні та години відведені позивачу [PERSON] так як вони проживають разом в одній квартирі і обсягу такого спілкування буде достатньо для забезпечення інтересів дитини. В даний час, з метою забезпечення безпеки дитини, відповідачка [PERSON] разом із сином перебувають за кордоном, де створені всі умови для розвитку дитини. Дитина займається онлайн. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не прибув, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації подала до суду клопотання, в якому просять долучити до матеріалів справи висновок про доцільність визначення [PERSON] способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] від 24.03.2023 та справу розглядати без участі представника (а.с. 117). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово позивачів, їх представника, представника відповідача, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами (а.с. 22, 23). З 3 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 27). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 26). Позивачка [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] та бабою неповнолітнього [PERSON] .. Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у його вихованні, представник позивачів, в обґрунтування підстав для позову зазначив, що 10.08.2022 відповідачка [PERSON] забрала спільного з позивачем [PERSON] сина і зникла. На його спроби встановити контакт з [PERSON] , шляхом телефонних дзвінків, відповідачка не відповідає, про місце проживання сина не повідомляє. Заперечуючи проти позову, представник відповідачки зазначає, що малолітня дитина в даний час проживає з матір`ю [PERSON] , яка забезпечує сина необхідними речами для повноцінного розвитку та виховання. Проживаючи спільно з позивачем, останній неодноразово вчиняв відносно відповідачки [PERSON] домашнє насильство в присутності дитини. В даний час, з метою забезпечення безпеки дитини, відповідачка [PERSON] разом із сином перебувають за кордоном в зв`язку із загостренням військової ситуації в Україні. Судом встановлено, що між сторонами у справі наявний конфлікт, що підтверджується доданими представником відповідачки до матеріалів справи доказами, а саме копіями: повідомлення Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 21.05.2022, довідки Інспектора СПДН Дарницького УП ГУНП у м. Києві за фактом перевірки повідомлення [PERSON] від 20.08.2022, рапортів оперативного чергового Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 14.08.2022 та 23.08.2022, заяв [PERSON] від 13.08.2022 та 23.08.2022, відповідно до яких відповідачка неодноразово зверталася до Дарницького УП ГУНП у м. Києві з повідомленнями про домашнє насильство зі сторони чоловіка (а.с. 86-87, 88-89, 90, 91, 92-93, 94, 95, 96, 97). Відповідно до копії договору № 89 від 10.08.2022 про надання послуги короткострокового місця безпечного тимчасового цілодобового перебування у Кімнаті кризового реагування для осіб, що постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству (а.с. 132-134), копії довідки Київського міського центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству (КМЦГР) від 19.08.2022 (а.с. 135), судом встановлено, що відповідачка [PERSON] разом із дитиною [PERSON] з 10.08.2022 перебували у Кімнаті кризового реагування для осіб, що постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству, куди вони потрапили після конфлікту, який 09.08.2022 чоловік вчинив відносно неї (відповідачки) економічне, психологічне і фізичне насильство в присутності дитини. Відповідно до копії постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2022 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 39-40). Постановою Київського апеляційного суду від 7 листопада 2022 року постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2022 залишено без змін (а.с. 198-201). Як встановлено з копії Інформаційної довідки Центру сім`ї Дарницького району м. Києва Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 08.12.2022 № 10181-77 (а.с. 154) та копії консультативного висновку дитячого невролога ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка»» від 20.09.2022 (а.с. 99) малолітній [PERSON] має ситуаційно обумовлений невротичний розлад з тривожним компонентом, заїкання та отримав послугу з консультування дитячого психолога. З копії Акта оцінки потреб сім`ї/особи від 26.08.2022 (а.с. 148-153) копії висновку оцінки потреб сім`ї до Акта оцінки потреб сім`ї/особи (а.с. 144-146), копії Акта оцінки потреб сім`ї/особи від 02.12.2022 (а.с. 100-105) копії висновку оцінки потреб сім`ї до Акта оцінки потреб сім`ї/особи (а.с. 106-108), судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає з матір`ю в квартирі, де дотримуються санітарно-гігієнічні норми, наявна побутова техніка, продукти харчування та всі необхідні речі для повноцінного розвитку та виховання дитини. Зі спостережень фахівця в родині наявні теплі дружні стосунки. Відповідно до копії інформації Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про розгляд заяви щодо обстеження умов проживання дитини та усунення перешкод у спілкуванні з нею від 1'8.11.2022 (а.с. 204) встановлено, що [PERSON] тазом із сином проживають по [ADDRESS] . Умови для проживання дитини матір`ю створено належним чином, дитина забезпечена всім необхідним. Чинним законодавством передбачено, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Так, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 7 статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із ст. ст. 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України: мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом; питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини; якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі, у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом справ даної категорії обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідами, бабами та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувають матеріали цивільної справи за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з позивачем [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини, в межах якої ухвалою Голосіївського районного суду від 23 грудня 2022 року клопотання про забезпечення зустрічного позову задоволено; зобов`язано [PERSON] надавати [PERSON] можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , кожної суботи місяці з 10.00 год. до 13.00 год. у присутності матері (а.с. 179-186, 193-195). Проте, матеріали справи свідчать, що відповідачка [PERSON] не виконує ухвалу Голосіївського районного суду від 23 грудня 2022 року про забезпечення зустрічного позову і чинить перешкоди у вільному спілкуванні позивачів [PERSON] та [PERSON] з сином та онуком (а.с. 202, 203). Представник позивачів неодноразово звертався до відповідачки з проханням надати можливість батьку бачитися та спілкуватися із сином, а також брати участь у вихованні та утриманні дитини (а.с. 205-206). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько та баба, які проживають окремо від дитини, також мають право на особисте спілкування з ним, а мати не має права перешкоджати батьку та бабі спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні, однак способи участі батька у вихованні дитини мають відповідати, в першу чергу, інтересам самої дитини з якнайкращим забезпеченням його фізичного, психологічного розвитку та дотримання режиму навчання і відпочинку. Відповідно до висновку Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність визначення [PERSON] способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] від 24.03.2023 № 100-3133 (а.с. 118-123) Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація вважає за доцільне встановити [PERSON] наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , 2016 року народження: у парні тижні року - з 17:00 години п?ятниці до 20:00 години неділі, непарні тижні року - вівторок та четвер з 17:00 до 20:00 дитина проводить з батьком. Батько забирає дитину за місцем проживання/перебування/ навчання та повертає за місцем проживання з матір`ю. літні канікули - 3 тижні дитина перебуває на відпочинку з батьком про дату та місце проведення відпочинку батько повідомляє матір не пізніше, ніж за два тижні. День народження дитини (29 серпня) в непарні роки організовує батько (з можливістю матері бути присутньою та привітати дитину), в парні роки організовує мати (з можливістю батьку бути присутнім та привітати дитину). Під час зустрічей батько зобов`язаний дотримуватися режиму дня та харчування дитини. Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі №487/2621/17-ц зазначив, що висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення, та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Вирішуючи вказаний спір суд виходить із того, що позивачі виявляли та виявляють на даний час бажання спілкуватись та зустрічатись з дитиною, приймати участь в її вихованні, що, враховуючи заперечення відповідачки, без рішення суду змоги зробити не мають. При встановленні графіку участі позивачів у спілкуванні та вихованні дитини, суд виходить із того, що сторони протягом тривалого часу не змогли домовитись про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною її батька та баби. Спілкування батька та баби з дитиною не буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивачів із дитиною буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю не лише матері [PERSON] , а і під опікою батька [PERSON] та баби [PERSON] , що забезпечить виховання дитини в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Участь позивачів у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання прав позивача [PERSON] як батька та позивачки [PERSON] як баби, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. Таким чином, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та визначити спосіб участі позивачів у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановивши графік для зустрічей батька [PERSON] . 3 сином [PERSON] за місцем проживання батька або ж у місцях для дозвілля: у парні тижні року з 17:00 години п?ятниці до 20:00 години неділі; непарні тижні року вівторок, парні тижні року четвер з 15:00 години до 20:00 години; літні канікули - чотири тижні; день народження дитини 29 серпня в непарні роки. Батько [PERSON] забирає дитину з місця проживання/перебування/ навчання та повертає за місцем проживання матері. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] погоджують: період перебування сина під час літніх канікул з батьком; можливість спільного святкування дня народження дитини. Встановити адаптивний період для зустрічей [PERSON] з сином [PERSON] протягом місяця кожної суботи з 12:00 до 15:00, кожної неділі з 14:00 до 17:00 год. у присутності матері у місцях для дозвілля дитини. Встановити час для зустрічей баби [PERSON] з внуком [PERSON] кожної середи, або ж інший день тижня за домовленістю з матір?ю дитини [PERSON] з 15:00 години до 20:00 години за місцем проживання [PERSON] або ж у місцях для дозвілля. Встановити адаптивний період для зустрічей баби [PERSON] з внуком [PERSON] протягом місяця кожної середи з 17:00 до 18:30 год. (або ж у інший час за домовленістю з матір?ю [PERSON] у присутності матері у місцях для дозвілля. Зобов?язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з внуком [PERSON] засобами інтернет зв`язку за допомогою технічних засобів, які будуть забезпечені для дитини [PERSON] . Підсумовуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що такий спосіб участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як позивачів так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька та баби у процесі виховання сина і онука. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного та

Outcome: partial