Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила суд визначити, що частки [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0542 га, кадастровий номер 05510137000:03:025:0169, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) становлять по 1/2 частці кожному та припинити право спільної сумісної власності [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0542 га, кадастровий номер 05510137000:03:025:0169, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що [INFO] \~померла бабуся\~позивачки -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~належне їй\~майно,\~а саме:\~житловий будинок\~ [ADDRESS] та\~на земельну\~ділянку площею\~0,0542\~га,\~кадастровий номер\~0510137000:03:025:0169\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ),\~яка належить\~на праві\~спільної сумісної\~власності бабі\~позивачки [PERSON] \~та [PERSON] ,\~яка також\~померла,\~спадщина після\~смерті якої\~не оформлена.\~Спадкоємцем за\~заповітом [PERSON] \~є позивач.\~Для отримання\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~належний [PERSON] \~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами та\~земельну ділянку,\~що належала\~її бабі,\~ [PERSON] \~звернулася до\~державного нотаріуса\~Другої вінницької\~державної нотаріальної\~контори.\~06.09.2023\~ [PERSON] \~отримала свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~на \~частку житлового\~будинку з\~прибудовами,\~господарськими будівлями\~та спорудами\~номер [ADDRESS] .\~У \~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на 1/2\~земельної ділянки\~позивачці було\~відмовлено нотаріусом\~відповідно до\~постанови №1213/02-31\~від 07.09.2023\~з підстав,\~що в\~Державному акті\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії ЯЖ\~№919024, виданому Вінницькою міською радою 23.06.2009 на підставі рішення Вінницької міської ради від 24.11.2008 №2209 3-ї сесії 5-го скликання на ім`я [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність, частка [PERSON] у спільній сумісній власності не визначена. За таких обставин, оформити спадкові права на частку земельної ділянки, що входить до складу спадкового майна, позивач не має можливості, оскільки розмір частки земельної ділянки не визначений, у зв`язку із чим і виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 07.02.2024 за заявою позивача було залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення частки [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0542 га, кадастровий номер 05510137000:03:025:0169, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) та припинення права спільної сумісної власності [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0542 га, кадастровий номер 05510137000:03:025:0169, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] ). Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, судові витрати залишити за позивачем та розглянути справу по суті у підготовчому засіданні у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав та просив розглянути справу в підготовчому засіданні по суті у його відсутність. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням поданих сторонами заяв, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовження судового розгляду немає, тому розглянув справу по суті у підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.09.2022 відділом ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №3323 (а.с. 8). За життя\~ [PERSON] склала\~заповіт,\~який посвідчений\~25.02.2014\~державним нотаріусом\~Другої вінницької\~державної нотаріальної\~контори Надольською\~О.А.,\~зареєстрованим у\~реєстрі за\~№3-166,\~відповідно до\~якого заповіла\~все своє\~майно, де б\~воно не\~було та\~з чого\~б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, онуці [PERSON] (а.с. 9). Після смерті\~ [INFO] \~ [PERSON] Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 01.03.2023 було заведено спадкову справу №67/2023, копія якої надана на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2023 та приєднана до матеріалів справи (а.с. 42-68). З матеріалів спадкової справи встановлено, що 01.03.2023 [PERSON] звернулася до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.2023, [PERSON] набула у власність 1/2 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі: договору купівлі-продажу, посвідченого Папернік Ф.Ю., нотаріусом Другої вінницької міської державної нотаріальної контори 27.04.1962 за реєстром №2450 та договору, посвідченого Сухановою Т.О., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 09.02.2004 за реєстром №1007, зареєстрованих КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 13.09.2004 в реєстровій книзі №157 за реєстровим №8584 (а.с. 10-19). Постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори №1213/02-31 від 07.09.2023 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, площею 0,0542 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 0510137000:03:025:0169, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] баби - [PERSON] , оскільки частка померлої [PERSON] у вказаній земельній ділянці, що є об`єктом права спільної сумісної власності, не визначена (а.с. 21). Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ №919024, виданим на підставі рішення Вінницької міської ради від 24.12.2008 №2209 33 сесії 5 скликання на ім`я [PERSON] , співвласниками земельної ділянки площею 0,0542 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 0510137000:03:025:0169, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). \~ \~ \~ \~По справі встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 76). 25.09.2017,\~після смерті\~ [INFO] \~ [PERSON] , Другою вінницькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №300/2017, копія якої надана на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2024 та приєднана до матеріалів справи. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернувся її син [PERSON] (а.с. 74-83). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.02.2020 виконкомом Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області (а.с. 87). Спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON] , [INFO] , який на день смерті батька був неповнолітнім (а.с. 86). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно із ст. 369 ЦК України здійснення права спільної сумісної власності проводиться за згодою всіх співвласників. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0542 га, кадастровий номер 0510137000:03:025:0169, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] по теперішній час рахується як об`єкт спільної сумісної власності. Вчинити будь-які дії щодо даної ділянки, в тому числі, визначити в даний час розмір часток 2-х співвласників ділянки в спільній сумісній власності на неї в позасудовому порядку вже неможливо, оскільки обидва її співвласники померли і їх цивільна дієздатність припинена з моменту смерті, що передбачено ст. 25 ЦК України. Згідно із ст. 370 ч. 2 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Суду не надано доказів щодо існування будь-яких домовленостей між [PERSON] та [PERSON] , як співвласниками земельної ділянки, про розмір часток кожного з них у земельній ділянці, тому частки кожного з них у спільній власності на земельну ділянку були рівними, а саме кожному при житті належала 1/2 ідеальна частка цієї земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків установлених законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. При цьому, суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм закону про рівність часток співвласників, а також те, що розмір частки кожного співвласника у спільній сумісній власності на землю не визначені та невизначення часток не дає можливості позивачу в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно, тому суд дійшов висновку, що вимоги позову про визначення розміру частки померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0542 га, кадастровий номер 0510137000:03:025:0169, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в розмірі 1/2 ідеальної частки підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності і учасники справи погоджуються на визначення частки померлої [PERSON] у спірній земельній ділянці саме в розмірі 1/2 частки, а тому у суду немає підстав для відступу від таких позицій сторін і констатації факту наявності права будь-кого з них на більшу чи меншу частку у спірній земельній ділянці. За клопотанням позивача судові витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved