overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 23.10.2010 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 153. Від шлюбу у сторін народилась діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачем - розірвати. 09.02.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в позовній заяві зазначила, що просить суд здійснювати розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.10.2010\~року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 153. Від шлюбу у сторін народилась діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 01.11.2008 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 450. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з виклику сторін. 09.02.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.11.2008 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 450. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. При зверненні до суду з даним позовом позивачем за вимогу про розірвання шлюбу сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, які підлягають стягненню на її користь з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилалася на те, що 03 березня 2004\~року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги один до одного. У зв`язку з зазначеним, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем були припинені з грудня 2022 року та позивач проживає окремо від відповідача. Позивач вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 09 листопада 2023 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 16 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з таких обставин. Суд установив, що сторони зареєстрували шлюб 03 березня 2004 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 27 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 03 березня 2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвами про їх народження, наданого суду у засвідчених позивачем копіях. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, ураховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З урахуванням указаних обставин справи, суд приходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відповідно до ч. 6 ст. 259, ч. 1 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

До Кодимського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] із вищезазначеною заявою, в якій просила суд встановити факт, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявник являється спадкоємцем після померлої, однак не може оформити спадщину, оскільки документи, які підтверджують їх родинні відносини не збереглися. Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини. Заявник в судове засідання не з`явилася та надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутність та вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень ч.1\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16\~статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В свою чергу пункт 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно положень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 18.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2560. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачем - розірвати. 09.02.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися. 06.02.2024 року представник відповідача через канцелярію суду зареєстрував відзив на позовну заяву, у якому вказав, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.09.2014 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2560. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що у жовтні 2017 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" запустило новий проект «Monobank», у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 31.12.2019 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 31.12.2019 р., яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 70 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, чим порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 10.09.2023 року за відповідачем по укладеному з АТ "Універсал Банк" договору про надання банківських послуг "Monobank" від 31.12.2019 року р. наявна заборгованість на загальну суму 64 769,33 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 64 769,33 грн. Оскільки на вимоги позивача, відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 31.12.2019 р. у сумі 64 769,33 грн., а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою від 13 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09 лютого 2024 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, у прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11\~ст. 128 ЦПК України. Не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. За таких обставини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 05 вересня 1997 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1301. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 05 вересня 1997 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис №1301. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 11 червня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 692. Спільне життя з відповідачем не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 11 червня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 692. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved