Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

[PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~адвокат Паланійчук\~В.\~П., звернувся з позовом до суду та просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України у сумі 4552,79 гривень та 30\~000 гривень моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що ухвалою Городенківського районного суду від 13.06.2023 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №12019090150000116 від 22.06.2019 на підставі п.1 ст.284 КПК України закрито у зв`язку із звільненням [PERSON] від кримінальної відповідальності. Цивільний позов залишено без розгляду. [PERSON] дав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав згідно ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності на закриття кримінального провадження щодо нього. Згідно обвинувального акту від 21.06.2019 та ухвали суду від 13.06.2023 [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] 21.06.2019 близько 13:30 год на своєму автомобілі марки «Нива» направлялись з належної їм земельної ділянки, що розташована в урочищі «Попівська» с.Чортовець до місця свого проживання. Близько 14 год, дорогою додому, а саме в урочищі «Підсвінщина», що у с. Чортовець, їхній автомобіль, жестом руки зупинив [PERSON] , який рухався їм назустріч на власному тракторі. Надалі [PERSON] вийшов з трактора та пішов в напрямку автомобіля [PERSON] . Підійшовши до автомобіля, зі сторони водія, [PERSON] , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, що виникли внаслідок неналежної обробки земельної ділянки, розпочав словесний конфлікт із [PERSON] , під час якого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я останнього, наніс три удари кулаком правої руки в область обличчя [PERSON] , чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді забою лівої вискової ділянки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до легких тілесних ушкоджень. У цей час [PERSON] вийшла з автомобіля та підійшла до [PERSON] з метою припинити конфлікт. Тоді [PERSON] діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я [PERSON] , наніс останній один удар лівою рукою в область правого плеча, один удар правою рукою в область лівого передпліччя, один удар правою рукою в область лівого ліктьового суглобу, три удари рукою та два удари ногою в область живота та чотири удари ногою в область правої та лівої ноги потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців правого плеча, лівого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, черевної стінки, правого стегна, лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні дії, [PERSON] дістав із власного трактора молоток та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я [PERSON] , наніс останньому один удар молотком в область лівої руки, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу, саден правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дії обвинуваченого [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст.125 КК України. Згідно випискипереліку з медичної карти №3913 про лікування хворого [PERSON] , він знаходився на стаціонарному лікуванні з 22.06.2019 по 03.07.2019 із діагнозом: струс головного мозку. Забій правого плечового суглоба та першого пальця лівої китиці, забій вискової ділянки. Дисциркуляторна атеросклеротична енцефалопатія з астенічним синдромом. Потерпілому [PERSON] , у зв`язку з отриманими ушкодженнями та перебуванням на стаціонарному лікуванні, внаслідок протиправних дій обвинуваченого [PERSON] , була спричинена матеріальна шкода на придбання ліків на суму 3134, 49 гривень, за розрахунком вартості лікування сплачено 1418,30 гривень. В момент отримання тілесних ушкоджень, потерпілий переніс значний фізичний біль, емоційний стрес, проходив лікування, переніс стрес і через завдані тілесні ушкодження дружині [PERSON] . Внаслідок отриманих травм потерпілий відчуває почуття приниження, образи, переживає щодо соціальної репутації. На стан позивача впливає і поведінка відповідача та його родичів, які не вживають заходів для добровільного відшкодування шкоди. Ухвалою від 22.09.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.12.2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У жодне\~судове засідання\~ [PERSON] \~не з`явився,\~повідомлявся про\~розгляд справи\~належним чином за зареєстрованим та фактичним місцем проживання,\~проте поштові\~відправлення поверталися\~з відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою».\~Також відповідач\~повідомлявся про\~розгляд справишляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України». У судове засідання 29.01.2024 позивач не з`явився. 22.01.2023 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Дії позивача не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже, вважається таким, що не з`явився у судове засідання без поважних причин. Згідно із ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача адвокат Паланійчук В.П. заявив клопотання про залишення без розгляду вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 150 гривень через нечитабельну копію фіскального чека. В решті вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі Ухвалою від 29.01.2024 у задоволенні клопотання представника позивача відмовлено, оскільки таке подано після початку розгляду справи по суті. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно витягу з реєстру досудових розслідувань від 22.06.2019 внесено відомості щодо отримання [PERSON] тілесних ушкоджень від [PERSON] . Згідно копії обвинувального акту з доданим реєстром досудового розслідування [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, щодо потерпілих [PERSON] , [PERSON] . Згідно ухвали Городенківського районного суду від 13.06.2023, яка набрала законної сили 21.06.2023, звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №12019090150000116 від 22.06.2019\~ на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК, у зв`язку зі звільненням [PERSON] \~від кримінальної\~відповідальності закрито.\~Цивільний позов\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про\~стягнення з\~ [PERSON] \~завданої\~матеріальної\~та моральної\~шкоди\~залишено\~без розгляду, роз`яснено право на звернення з таким позовом у порядку цивільного судочинства. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, «шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Статтею 1195 ЦК України передбачено, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Специфіка відшкодування завданої здоров`ю шкоди полягає в тому, що об`єктом відшкодування є не сама зазначена шкода, а майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди. До таких втрат законодавець відносить: а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; б) додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування. Згідно копії виписки-переліку з медичної карти №3913 про лікування хворого [PERSON] із діагнозом: «Cтрус головного мозку, забій плечового суглоба, забій першого пальця лівої китиці, забій лівої вискової ділянки. Дисцикуляторна атеросклеротична енцефалопатія з астенічним синдромом» вказано перелік медичних препаратів, термін лікування у КНП «Городенківська ЦРЛ» Городенківської районної ради з 22.06.2019 по 03.07.2019 року. Витрати на медичні препарати згідно копій фіскальних чеків, долучених стороною позивача, становлять 3134,49 гривень. Проте суд зауважує, що копія фіскального чека на суму 150 гривень є нечитабельною, тому не може констатувати, що вона стосується витрат на лікування позивача [PERSON] у зв`язку з отриманими травмами у вказаний період. Крім цього, згідно копії довідки про розрахунок вартості лікування в КНП «Городенківська ЦРЛ» [PERSON] , який знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 22.06.2019 по 03.07.2019 року (історія хвороби 3913), таке становить 1418, 30 гривень. Враховуючи викладене, беручи до уваги доведений стороною позивача причинний зв`язок між завданими відповідачем тілесними ушкодженнями позивачу та потреби у лікуванні з приводу отриманих ним травм, з врахуванням того, що підлягає вирахуванню сума вартості 150 гривень, з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 4402,79 гривень. Щодо заявленої позивачем моральної шкоди, суд вказує наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд вважає підставними вимоги позивача про відшкодування заподіяної йому відповідачем моральної шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та враховує обставини його вчинення. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди позивачу суд враховує характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач, ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, та приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму \~15 000 гривень, оскільки позивачем не наведено суду доказів тривалого лікування та значного порушення звичного ритму життя, що мало б наслідком стягнення моральної шкоди у заявленому позивачем розмірі, тому позов в цій частині теж підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України (56,15%), з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 607,21 гривень на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Outcome: partial