Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

04 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказував, що 10.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2453560 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.13 Закону України «Про електронну комерцію». 15.07.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен інвест Україна» було укладено Договір факторингу №2-15072022, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Росвен інвест Україна» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 15.07.2022 до Договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022, ТОВ\~\~«Росвен інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 39472,35 грн, з яких: 13300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26172,35 грн - сума заборгованості за відсотками. Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач [PERSON] не виконав свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в сумі 39472,35 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 34). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 4 зворот). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 38-40). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 01.02.2024 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Суд встановив, що 10.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було украдено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2453560 (а.с.5-11). На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає: 13300,00 грн. (п.1.2 договору). Згідно п.1.3. строк кредиту 30 днів. Паспортом споживчого кредиту зазначено умови кредитування (а.с.13-14). Згідно п.2.1 договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного Договору, зокрема і розмір процентної ставки, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі та вище зазначених документах (а.с.5-14). 15.07.2022 між ТОВ «Росвен інвест Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір факторингу № 2-15072022, відповідно до умов якого новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження Первісному кредитору за плату, а первісний кредитор відступає новому кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 19-20). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022 ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 39472,35 грн, з яких: 13300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26172,35 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.23). Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509,\~526,\~530,\~527,\~610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться -\~ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні -\~ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту,\~ст. 527 ЦК України.\~\~ Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті\~610,\~611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі\~статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного договору про відступлення прав вимоги №2-15072022 від 15.07.2022 в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «Росвен інвест Україна» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «Росвен інвест Україна» замінює ТОВ «Лінеура Україна» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов`язанням відповідача з правом вимоги повного належного виконання обов`язків ним за Кредитним Договором №2453560 від 10 жовтня 2021 року. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним Договором №2453560 від 10 жовтня 2021 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним Договором №2453560 від 10 жовтня 2021 року, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved