Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Орган опіки та піклування Ковельської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, вказуючи на те, що законом встановлено державний контроль за належним виконанням батьками обов`язків по відношенню до своєї дитини, дані повноваження здійснюють органи опіки та піклування, безпосередньо ведення справ по захисту прав дітей делеговано службам у справах дітей, на які покладається здійснення соціального захисту серед осіб, які не досягли вісімнадцятирічного віку. Службою у справах дітей, як структурним підрозділом виконавчого комітету Ковельської міської ради, в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] , зібрано матеріали на [PERSON] , яка не виконує батьківських обов`язків по утриманню, навчанню та вихованню сина. З матеріалів встановлено, що у шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Батьки [PERSON] , а саме [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно п`яти дітей з них четверо від попереднього шлюбу, мати [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно двох синів. 25.10.2021 року у пологовому будинку Ковельського МТМО [PERSON] було народжено хлопчика. 26.10.2021 року [PERSON] та її чоловік [PERSON] написали заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку, по даному факту працівниками пологового будинку, представниками служби у справах дітей та Ковельського РУП складено відповідний акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку. 26.10.2021 року [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей написала пояснення, вказала, що немає змоги утримувати та виховувати новонародженого хлопчика. Рішенням виконавчого комітету від 11.11.2021 року № 428 «Про дозвіл на реєстрацію народження дитини» було зареєстровано малолітнього. Рішенням виконавчого комітету від 23.11.2021 року № 439 «Про влаштування дитини на цілодобове перебування до закладу, який здійснює інституційний догляд і виховання дитини», малолітнього [PERSON] влаштовано до «Волинського обласного будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки дітей» за адресою: [ADDRESS] . Після досягнення [PERSON] двохмісячного віку з [PERSON] та [PERSON] працівники служби у справах дітей спільно з міським центром соціальних служб та поліцією проводили відповідну роботу щодо передачі їм на виховання та утримання сина, яка позитивного результату не дала. Батьки виявили бажання надати нотаріальну заяву, в якій не заперечували щодо усиновлення сина [PERSON] . Під час підписання заяви було виявлено, що до актового запису про народження малолітнього [PERSON] було внесено технічну помилку, а саме неправильно внесено дані щодо батька дитини та записано невірно по батькові самого малолітнього [PERSON] . Відповідні відомості було змінено рішенням виконавчого комітету від 28.02.2022 року № 86 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету № 428 від 11.11.2021 року «Про дозвіл на реєстрацію народження дитини», дитині було встановлено відповідний статус та поставлено на облік. На момент прийняття останнього рішення в Україні було введено воєнний стан, дитина була евакуйована разом з іншими дітьми до Польщі. Мати [PERSON] також виїхала до цієї Республіки, а батько був мобілізований до ЗСУ. Влітку 2022 року службі у справах дітей стало відомо, що [PERSON] повернулась з Польщі до м. Ковеля, а [PERSON] проходить службу у військовій частині [NUMBER] . Службою у справах дітей планувалося передати малолітнього [PERSON] його батькам, цього не вдалося зробити, оскільки за адресою проживання батька збираються особи сумнівної поведінки, які поводять себе неадекватно, а це може загрожувати життю та здоров`ю дитини. Батьки дитини вдруге погодились написати нотаріальну заяву щодо усиновлення їх сина [PERSON] , це зробити не вдалося, оскільки [PERSON] прибувши у відпустку не з`явився до нотаріуса, спільно з [PERSON] вживав алкогольні напої. На дзвінки та повідомлення працівників служби у справах дітей та фахівців міського центру соціальних служб ніяким чином не реагував. [PERSON] та [PERSON] тричі викликали на засідання Комісії з питань захисту прав дитини у серпні, вересні, жовтні 2022 року та лютому 2023 року, які на ці засідання не з`явились. Службою у справах дітей було надіслано запити до [INFO] щодо місця несення військової служби [PERSON] та з`ясування обставин виконання ним батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , які були проігноровані. Службі у справах дітей, зі слів родичів [PERSON] відомо, що він разом з дружиною знаходиться у м. Запоріжжя. Посилається на ст.ст.150,164,165 СК України. Висновком органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради 09.03.2023 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1100 грн. до досягнення ним повноліття, передати малолітнього [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ковельської міської ради для влаштування в сімейні форми виховання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив слухати справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов органу опіки та піклування Ковельської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей від 26.10.2021 року, вона не може утримувати та виховувати народженого нею 25.10.2021 року хлопчика. Згідно заяви батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 26.10.2021 року, батьки [PERSON] та [PERSON] відмовились забирати свою дитину хлопчика [PERSON] , [INFO] із пологового будинку Ковельського МТМО, в зв`язку з тим, що не може утримувати та виховувати, попередньо позбавлялась батьківських прав. Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я пологового будинку Ковельського МТМО від 26.10.2023 року, складено акт про те, що 26.10.2021 року в пологовому будинку виявлена покинута дитина [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 23.11.2021 року малолітнього [PERSON] , 25.10.2021 року влаштовано до КП «Волинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової систем з порушенням психіки» Волинської обласної ради. Згідно повідомлення КП «Волинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради від 28.02.2023 року, 07.12.2021 року в заклад поступив [PERSON] , [INFO] . За час перебування дитини в закладі батьки - [PERSON] та [PERSON] жодного разу свого сина не відвідали та не проявляли щодо нього батьківської турботи та піклування. 03.03.2022 року вихованці закладу були евакуйовані за кордон. Рішенням Ковельської міської ради Волинської області від 09.03.2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування м. Ковеля про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування м. Ковеля про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , органом опіки та піклування м.Ковеля вивчено матеріали, щодо невиконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків про утриманню, навчанню та вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , Встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] була залишена в Ковельському пологовому будинку Ковельського МТМО, про що батьками написано заяву та складено відповідний акт. Службою у справах дітей малолітнього [PERSON] було зареєстровано та внесені дані до актового запису. На засіданні комісії було підтверджено факти невиконання батьками обов`язків по утриманню, навчанню та вихованню сина. Вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] разом з [PERSON] після народження сина у медичному закладі не забрали його, написавши письмову заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку. З часу народження відповідачем хлопчика він перебував на контролі та опікуванні держави в особі служби у справах дітей міської ради, яка здійснила реєстрації дитини в органах РАЦС, 07.12.2021 року влаштувала дитину до КП «Волинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової систем з порушенням психіки», який 03.03.2022 року евакуював дітей за кордон. З часу відмови від дитини та влаштування до комунального закладу, відповідач протягом двох з половиною років не виявляє щодо неї батьківського піклування, не цікавиться життям сина взагалі. З приводу чого, суд робить висновок, що відповідач не піклувався та в подальшому не має намір піклуватись про фізичний і духовний розвиток сина, його життєво важливих потреб у перші роки життя у вигляді належного харчування, наявності достатнього одягу, гігієнічних засобів, умов мешкання в придатному для проживання дитини житлі, навчання, медичного догляду, лікування, що ставить під обгрунтований сумнів розуміння відповідачем потреб дитини, можливість їх задовольнити, а тому в інтересах дитини з метою захисту його здоров`я та життя, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В зв`язку з позбавленням батьківських прав, знаходження неповнолітнього [PERSON] в комунальному закладі на утриманні, з відповідача на користь комунального закладу, в якій влаштований неповнолітній [PERSON] на його утримання підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі з розрахунку розміру прожиткового мінімуму на дітей в заявленому розмірі 1100 грн. Відповідно до правил передбачених ст.167 СК України, враховуючи прийняття судом рішення про позбавлення батьківських прав та неможливість передання дитини іншим родичам, малолітній [PERSON] підлягає переданню на опікування органу опіки та піклування міської ради. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved