Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

У листопаді 2023 року ТОВ «УКРКРЕДИТФІНАНС» (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до\~[PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22830,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.08.2021 року між сторонами за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використання технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 0771-1034. Відповідачу, як позичальнику, було надано наступний одноразовий ідентифікатор А894, для підписання кредитного договору № 0771-1034 від 13.08.2021, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., строк кредитування 300 днів; заявлений строк 14 днів; знижена процентна ставка - 2,00 % на день; стандартна процентна ставка - 3,00 % на день. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 18.10.2023 р. утворилась заборгованість у розмірі 22830,00 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 3000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 19830,00 грн., тому позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 27.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток поштовою кореспонденцією, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надав. Оскільки представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК\~України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, згідно ч. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. 13.08.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 0771-1034. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (номер пароля) А894. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Отже, матеріалами справи підтверджується, що між сторонами договір був укладений в електронній формі. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, позивач, як кредитодавець, відкриває відповідачу, як позичальнику, невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених даним договором. Позивач відкрив кредитну лінію для відповідача шляхом надання останньому грошових коштів (кредиту) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб відповідача як позичальника, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані позивачем, як кредитодавцем, проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому даним договором. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А894, для підписання кредитного договору № 0771-1034 від 13.08.2021, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., строк кредитування 300 днів; заявлений строк 14 днів; знижена процентна ставка - 2,00 % на день; стандартна процентна ставка - 3,00 % на день. При цьому під заявленим строком сторони узгодили розуміти строк користування кредитом, що обчислюється від дати видачі кредиту до визначеної позичальником, погодженої кредитодавцем та зазначеної у договорі дати, коли позичальником може бути використане право користування кредитом на умовах пільгової або зниженої процентної ставки. З довідки про перерахування суми кредиту № 0771-1034 від 13.08.2021 випливає, що що відповідачу був проведений переказ кредитних коштів на суму 3000,00 грн. за допомогою системи easypay на платіжну картку № [NUMBER] . Також на підтвердження заявлених вимог позивачем надано паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в якій визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту: кредитна лінія; сума/розмір кредитного ліміту, строк кредитування, період сплати відсотків, інформація щодо порядку повернення кредиту та встановлені процентні ставки за користування кредитом, тощо. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і суму кредиту, а також проценти за користування кредитними коштами, не повернув, в результаті чого станом на 18.10.2023 р. утворилась заборгованість у розмірі 22830,00 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 3000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 19830,00 грн., що підтверджується інформацією за укладеним договором № 0771-1034 щодо видачі кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України, визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтями 1054, 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження належного виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних позивачем обставин на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 0771-1034 від 13.08.2021 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством та матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги позивача про стягнення заборгованості, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 22830,00 грн., підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved