Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Гребенюк О.О., звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. . Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2022 року з відповідачем припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, шлюб відповідно до рішення суду - розірваний. Діти наразі проживають з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка зазначає, що діти перебувають на її утриманні, однак враховуючи потреби дітей, кожному із синів позивач намагається забезпечити гідне навчання, лікування, відвідування додаткових гуртків та секцій задля всестороннього розвитку, забезпечити їм відпочинок та оздоровлення, а також належні умови проживання. Окрім навчання у школі вони відвідують секції з баскетболу, а також додатково на платній основі вивчають англійську мову. Всі витрати, пов`язані із освітою сплачуються позивачкою самостійно. Відповідач в добровільному порядку та на постійній основі майже не приймає участі у матеріальному утриманні синів, тому Позивач фактично за власний кошт забезпечує та оплачує потреби дітей: харчування, одяг, взуття, іграшки, ліки, пізнавальну та навчальну літературу, забезпечення всестороннього розвитку, пов`язаного із організацією та проведенням дозвілля, відпочинку та оздоровлення та належних умов проживання та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 02 жовтня 2023 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року, позов з датками відповідно до копії накладної УКРПОШТА № 4003504840712 від 12.09.2023 направлено позивачем на адресу в на підставі вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, оскільки позов направлений до суду в електронній формі. Відповідач у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву не надав, про виклик в судове засідання повідомлявся вчасно та належним чином. Від представника відповідача адвоката Петракова В.А. 30.11.2023 через канцелярію суду надійшло клопотання про знайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. 06.12.2023 ухвала про відкриття провадження у справі від 02.10.2023 доставлена в електронний кабінет Петракова В.А. 26.12.2023 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі з позовом та додатками до нього, в системі «Електронний суд» або надіслати позовну заяву з додатками на електронну адресу [INFO] . Оскільки представником позивача позовна заява до Дзержинського районного суду м. Харкова направлена з використанням системи «Електронний суд», позов з додатками направлений пакетом документів на електронну адресу представника відповідача Петракова В.А. - [INFO] 27.12.2024. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. З позовної заяви вбачається та не спростовується відповідачем, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , постійно проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивача, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який є особою працездатного віку, відсутність доказів того, що існують об`єктивні підстави, які перешкоджають відповідачу отримувати дохід і надавати відповідну допомогу, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази про підприємницьку діяльність відповідача, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за необхідне в інтересах дітей стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved