Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 22.06.2021 звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно грошових коштів за Договором позики від 03 березня 2021 року у сумі 6800 доларів США, з яких 2400 заборгованість зі сплати процентів, 2000 сума збитків згідно п.11 Договору позики та 2400 сума штрафу згідно п.15 Договору позики. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказала, що 03 березня 2021 року відповідачі уклали з ним Договір позики, відповідно до якого солідарно отримали від нього готівкою 2\~000 доларів США. Пунктом 4 Договору позики передбачена сплата процентів від суми позики по одній із процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5 % процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 15 % процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Відповідачі сплатили проценти за договором позики відповідно до п.п. «б» п.4 Договору позики по 02.04.2021 року і більше проценти не сплачували. Таким чином, станом на 21 червня 2021 року заборгованість відповідачів за сплати процентів за Договором позики складає 2\~400 доларів США. Заборгованість зі сплати процентів відповідно до п. «а» п.4 Договору позики становить 2400 доларів США ( 2000х1,5 %х80 днів прострочення від сплати процентів з 03 квітня 2021 року по 21 червня 2021 року. Також п.11 Договору позики встановлено, що розмір збитків, які можуть виникнути у позикодавця у майбутньому, у разі порушення позичальником умов договору, не доказуються позикодавцем, а становлять сто процентів від суми позики, згідно п.1 Договору, тобто 2000 доларів США. Пунктом 15 Договору позики визначено, що позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 100 % від суми невиконаного зобов`язання. Сумою невиконаного зобов`язання є несплачена сума процентів, тобто 2400 доларів США. 13 травня 2021 року він направив вимогу рекомендованим поштовим відправленням відповідачам, яка отримана не була. З цих підстав, звернувся до суду з позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 липня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 грудня 2022 року цивільну справу прийнято до провадження Октябрського районного суду м.Полтави, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.95), у матеріалах справи наявна копія заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с.62). \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися,належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (а.с.50, 52-53, 91-94), про причини неявки суд не повідомлено. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.03.2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися [PERSON] із письмовим проханням позичити їм солідарно грошову суму у розмірі 2\~000 доларів США. Кошти їм потрібні на ремонт квартири (а.с.3). 03 березня 2021 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] і [PERSON] (Позичальник) був укладений Договір позики, відповідно до п.1 якого Позикодавець передав у власність Позичальника, а Позичальник солідарно прийняв у власність готівкою 2000 доларів США та зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів готівкою, тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення Позикодавцем вимоги про це. Відповідно до п.4 Договору позики Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів, встановлюється Договором. Проценти сплачуються Позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок ( з розрахунку): а) 1,5 % процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 15 % процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково. Відповідно до п.11 Договору Сторони домовились, що розмір збитків, які можуть виникнути у Позикодавця у майбутньому, у разі порушення Позичальником умов Договору не доказуються Позикодавцем, а становлять сто процентів від суми позики, згідно до п.1 Договору. Збитки Позичальник повинен сплатити в одноденний строк з моменту порушення умов Договору. Пунктом 15 Договору позики визначено, що Позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 100 % від суми невиконаного зобов`язання або неналежно виконаного зобов`язання за цим Договором (а.с.5). 03.03.2021 року [PERSON] та [PERSON] надали розписку, в якій вказали, що відповідно до укладеного Договору позики від 03.03.2021 року отримали від [PERSON] солідарно грошову суму у розмірі 2000 доларів США. Зобов`язалися належним чином виконувати всі умови вищевказаного Договору позики і повернути [PERSON] все належне йому за цим Договором (а.с.6). 13 травня 2021 року [PERSON] звернувся до [PERSON] та [PERSON] із вимогою в триденний строк виконати умови Договору позики, а саме сплатити проценти у сумі 1230 доларів США, збитки у розмірі 2\~000 доларів США, штраф у розмірі 1230 доларів США згідно п.15 Договору позики, а всього 4\~460 доларів США, оскільки свої зобов`язання вони не виконують з 03 квітня 2021 року. Вказану Вимогу було направлено відповідачам 13.05.2021 року цінним листом, яка повернулася з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с.8-9). Згідно п.12 Договору Позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатися на адресу, задекларовану в цьому Договорі, при цьому така кореспонденція має вважатися отриманою Позичальником з моменту відправлення Позикодавцем. Згідно п.13 Договору, Договір діє з моменту його підписання та діє ло припинення прав та обов`язків, що виникли з Договору Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1662цс17. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. У частині першій\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини за договором позики, внаслідок порушення позичальником умов такого договору за ним утворилась заборгованість. Згідно із частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі № 6-36цс14. В даному випадку договором позики від 03 березня 2021 року року визначено розмір процентів за користування грошовими коштами. Згідно умов договору позики від 03 березня 2021 року ( п.3) сторони погодили, що позика має бути повернена Позичальником протягом трьох днів від дня пред`явлення Позикодавцем вимоги про це. Право позикодавця нараховувати проценти за договором позики припиняється після спливу визначеного договором строку позики. До аналогічних висновків про застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі № 390/1875/16-ц. Таким чином, строк дії Договору позики від 03 березня 2021 року сплив 16 травня 2021 року, через три дні після пред`явлення вимоги про повернення позики ( 13 травня 2021 року). Натомість позивачем заявлений позов про стягнення розміру процентів розрахованих за період з 03 квітня 2021 року (наступний день після припинення сплати процентів, про що зазначає сам позивач у позові) по 21 червня 2021 року ( день звернення до суду з позовом), а тому позовні вимоги про стягнення розміру процентів за період з 16 травня 2021 року по 21 червня 2021 року задоволенню не підлягають. Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення процентів за користування відповідачами грошовими коштами відповідно до п. «а» п.4 Договору позики за період з 03 квітня 2021 року по 16 травня 2021 року у сумі 1320 доларів США ( 2000 доларів США х 1,5 % х 44 дні) солідарно. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що сторони погодили у п.11 Договору позики розмір збитків, які можуть виникнути у позикодавця у майбутньому, у разі порушення позичальником умов договору, то з відповідачів підлягає стягненню 2000 доларів США ( 100 % від суми позики) солідарно. Також встановлено, що сторони погодили у п.15 Договору позики розмір штрафу у розмірі 100 % від суми невиконаного зобов`язання. Враховуючи, що сумою невиконаного зобов`язання, як зазначає у позові і позивач, є сума несплачених процентів, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно 1\~320 доларів США. Таким чином, враховуючи, що відповідачі взятих на себе договірних зобов`язань не виконали, позичених коштів у домовлений строк не повернули, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість за договором позики в сумі 4\~640 доларів США. Частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи , що позов задоволено частково ( 68 %), із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~257 грн. в рівних частках, тобто по 628 грн. 50 коп. (а.с.1).

Outcome: partial