Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

[INFO] у місті Дніпрі померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №2516 від 17.12.2022 Чечеловським ВДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з частки квартири за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, випливає, що позивач по справі - [PERSON] є онуком [PERSON] по батьківській лінії. Відповідач по справі [PERSON] також є онуком [PERSON] по батьківській лінії, а відповідач [PERSON] є дружиною сина [PERSON] [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01.08.2023. 17.10.2020 бабуся позивача [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт у якому усе належне їй майно заповідала [PERSON] . Отже, відповідно до ст. 1235 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі. Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приписами ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] , тобто на момент відкриття спадщини, позивач не проживав разом із нею. 04.08.2023 [PERSON] подав приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 04.08.2023, за результатами розгляду заяви [PERSON] , нотаріус постановою відмовив у відкритті спадкової справи, оскільки спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини. Крім того, з копії спадкової справи, яка надана на виконання ухвали суду від 14.11.2023, судом встановлено, що спадкова справа до майна померлого заведена 29.03.2023 за заявою [PERSON] . Відповідач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася, а відтак не є спадкоємцем після смерті [PERSON] . За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. (ч.3 ст.1272 ЦК України) Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Надаючи оцінку доводам позивача про те, що строк на прийняття спадщини він пропустив через те, що вважав, що строк прийняття спадщини збільшено до 10 місяців, а також через введення воєнного стану та невиконанням нотаріусом вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України суд зазначає наступне. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану і Україні» (зі змінами), затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 р. до 05 год.30 хв. 23 серпня 2022 року, який станом на 30.01.2024 триває. Дійсно, згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 09.05.2023 вказаний пункт був виключений з постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 на підставі постанови КМУ №469 від 09.05.2023. Отже, [PERSON] , як пересічний громадянин, виходив із того, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] складає для нього 10 місяців та закінчується 15.10.2023. Однак, суд зазначає, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова КМУ суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (ч. 4 ст. 4 ЦК України). Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України); законодавець як у ст. 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові КМУ визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 25.01.2023 по справі №676/47/21. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] сумлінно помилявся щодо тривалості строку подання заяви про прийняття спадщини, що не є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини, але враховує, що приватному нотаріусу Лозенко В.В., який відкрив спадкову справу, 23.06.2023 (дата отримання копії заповіту від приватного нотаріуса Яковлевої І.М.) достеменно було відомо про те, що 17.10.2020 спадкодавець [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , а відтак у відповідності до п. 2.2. глави 10 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус, для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, зобов`язана була роз`яснити [PERSON] право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. З копії спадкової справи, судом встановлено, що нотаріус не вчиняв дій для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснював його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця, тобто нотаріус не роз`яснила [PERSON] право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Аналізуючи зібрані по справі докази у світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, враховуючи запровадження в України воєнного стану, окреме проживання спадкодавця та спадкоємця, незначний пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини (1 місяць 21 день) суд вважає причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, а тому вважає за можливе встановити позивачу додатковий строк на звернення із такою заявою. Також судом враховано, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена у справі (ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018) - лише незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути підставою для задоволення таких вимог, а в даному випадку такий часовий проміжок є незначним та складає 2 місяці 8 днів.

Outcome: approved