Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

ТзОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові представник позивача вказує, що 19.12.2022 між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №22267-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку ст 12 Закону України «Про електронну комерцію». Зазначає, що ТОВ «ФК «Інвеструм» 19.12.2022 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту №22267-12/2022 після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що заходиться за адресою https:money4you.ua/. 19.12.2022 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору про надання фінансового кредиту № 22267-12/2022 на умовах визначених офертою. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, ТОВ «ФК «Інвеструм» надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов Договору, не здійснивши повернення суми кредиту і процентів, нарахованих у строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення прострочення заборгованості. Посилається на те, що 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТЗОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги за кредитними договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідач же порушив зобов`язання за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачем, має заборгованість відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) 58500,00 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 15\~000 грн. 00 коп. - заборгованості по тілу кредиту, 43500 грн. 00 коп. заборгованості по відсотках. З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість на суму 58500 грн. 00 коп., що підтверджує відповідним розрахунком. Крім того, просить стягнути з відповідача і понесені судові витрати у справі у розмірі 2 684 грн. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.12.2023 року після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-відповідача у справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого\~статтями 274-279 ЦПК України, без виклику сторін, призначено судове засідання на 08.02.2024. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів, спрямованих на забезпечення доказів та позову, не вживалося. Відзиву на позовну заяву чи будь-яких клопотань відповідач суду не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст.247,\~279ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що 19.12.2022 між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 22267-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 5 зворот -7). 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТЗОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги за кредитними договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с.15-17). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №22267-12/2022 від 19.12.2022 року та Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 28072023 від 28.07.2023 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем в розмірі 58500,00 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 15\~000 грн. 00 коп. - заборгованості по тілу кредиту, 43500 грн. 00 коп. заборгованості по відсотках (а.с.13-14, 19-21). Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна\~сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Абзац 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З цього слідує, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За таких обставин суд вважає, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст.\~\~6\~,\~627 ЦК України\~та ст.\~11,\~\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Разом з\~тим,\~як слідує\~з розрахунку\~заборгованості (а.с.13-14),\~відповідач [PERSON] \~належним чином\~свої зобов`язання\~за договором\~не виконав,\~у зв`язку\~з чим\~має заборгованість 58500,00 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 15\~000 грн. 00 коп. - заборгованості по тілу кредиту, 43500 грн. 00 коп. заборгованості по відсотках. Згідно із ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання,\~строк\~(термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з\~настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідач неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеним договором і відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, суд доходить висновку, що позов ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2\~684 грн. 00 коп. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved