Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПАТ «СК «АРКС») про стягнення суми, відшкодування моральної шкоди. Зазначав, що 21.07.2019 приблизно об 11 год. 45 хв. на а/д Київ - Одеса, 239 км, [PERSON] , керуючи автомобілем «Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] , під час перестроювання не виконав вимоги п. 10.1, 10.3 ПДР України, а саме: не переконався в безпечності свого маневру перестроювання, не надав переваги в русі його автомобілю, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen СС» д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку із чим, автомобілі отримали механічні пошкодження. На місце події були викликані співробітники поліції. Після приїзду поліції, вони повідомили, що необхідно складати європротокол. Не маючи досвіду в ДТП, було повністю виконані рекомендації поліцейських та складений європротокол. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована полісом обов`язкового страхування АМ/9365511 в АТ «СГ «ТАС». Його цивільно-правова відповідальність була застрахована полісом обов`язкового страхування АО/3824102 в ПАТ «СК «АРКС». [PERSON] повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. 09.08.2019 р. ПАТ «СК «АРКС» здійснила йому виплату страхового відшкодування в межах страхового ліміту по європротоколу в розмірі 50 000 грн. Вважає, що страхова компанія, крім зазначеного, повинна сплатити ще моральну шкоду, завдану йому внаслідок ДТП, оскільки внаслідок пошкодження автомобіля він вимушений був змінити свій звичний розпорядок життя. Завдану моральну шкоду оцінює в 1 000 грн. Відповідно до звіту про оцінку КТЗ №02-014/08 від 14.08.2019 ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat CС», н.з. [NUMBER] складає 450 248 грн. 55 коп., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Passat СС», н.з. [NUMBER] складає 142 323 грн. 26 коп. При цьому, [PERSON] добровільно не сплатив різницю між фактичним розміром шкоди та страховою сумою, що складає 92 323 грн. 26 коп. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України [PERSON] повинен сплатити йому 3% річних та інфляційні у розмірі 402 грн. 17 коп. Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з [PERSON] 92 323 грн. 26 коп. різниці між виплаченим страховим відшкодування і заподіяною шкодою, 3% річних у розмірі 402 грн. 17 коп., 2 000 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, також просив стягнути з ПАТ «СК «АРКС» на його користь 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Просив стягнути з відповідачів на його користь судовий збір у розмірі 937 грн. 25 коп. та 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У відзиві на позов представник ПАТ «СК «АРКС» заперечив проти позову про стягнення 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, вказавши на наступне. 18.07.2019 між АТ «СК «АРКС» та позивачем, шляхом підписання останнім заяви-приєднання (Акцепту № 202725а9кє) до Оферти № 198 від 21.06.2019 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір). Відповідно до п. 19.1 Договору, за умовами цього Договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання події, яка носить ознаки ймовірності та випадковості. Сторонами, за взаємним погодженням було визначено перелік страхових ризиків від настання яких було застрахованого автомобіль «VOLKSWAGEN СС», н.з. [NUMBER] (розділ 6 заяви-приєднання, п.п. 8.1.2 розділу 8 Договору, згідно з визначенням, вказаними в п. 19.1 Оферти № № 198 від 21.06.2019). Серед погоджених ризиків «Збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди», за яким страхове покриття діє виключно при зіткненні (контакті) застрахованого ТЗ з транспортним засобом-учасником ДТП, яке сталося за відсутності вини Страхувальника або особи, допущеної до керування ТЗ. 22.07.2019 Відповідач від Позивача отримав заяву про настання події та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту, з якої слідувало, що 21.07.2019 на автодорозі Київ-Одеса в Кіровоградській області трапилася дорожньо-транспортна пригода, в якій, з вини Відповідача 1, пошкоджено керований та належний Позивачу автомобіль. Положеннями п. 22.3 Договору визначено, що у випадку оформлення ДТП шляхом спільно з іншим учасником ДТП Повідомлення про ДТП встановленого зразка («Європротокол») відповідно до п. 2.11 ПДР страхове відшкодування сплачується в розмірі збитку за вирахуванням встановленої згідно з розділом 9 Договору франшизи по відповідному ризику, але не більше ліміту, встановленого відповідним розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, на дату настання страхового випадку. У зв`язку з тим, що ДТП, яке трапилося 21.07.2019 між Позивачем та Відповідачем- 1 було оформлено шляхом складення спільно з іншим учасником ДТП Повідомлення про ДТП встановленого зразка («Європротокол») Відповідач 2 здійснив Позивачеві виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000 трн. Таким чином, сплативши страхове відшкодування Позивачеві в розмірі, встановленому Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Крім того, відповідно до п. 24.4.13 Договору, страховик не відшкодовує та не включає до суми страхового відшкодування непрямі збитки, викликані страховим випадком (моральна шкода, втрачений прибуток/вигода, простій, перерва у виробництві, штрафи, банківське обслуговування, витрати, пов`язані з реєстрацією та зняттям ТЗ з обліку, податки, суми за кредитними зобов`язаннями та інше). За таких обставин, вимоги Позивача про стягнення на його користь з АТ «СК «АРКС» моральної шкоди в розмірі 1000 грн. не підлягають задоволенню. До того ж, витрати на професійну правничу допомогу позивачем не обґрунтовані. Посилаючись на зазначені обставини, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову до страхової компанії. У відзиві на позов відповідач - [PERSON] , заперечуючи проти позову, вказав наступне. Пошкодження автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.07.2019 не відповідають пошкодженням, зазначеним у звіті про оцінку автомобіля Volkswagen СС», н.з. [NUMBER] . При проведення зазначеної оцінки його не було запрошено для проведення огляду автомобіля. Представництво позивача в суді здійснює ФОП, який не є адвокатом, а тому вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є незаконними. Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відповіді на відзив [PERSON] позивач вказав на те, що звіт про оцінку КТЗ від 14.08.2019є належним та допустимим доказом у справі. ФОП [PERSON] є фахівцем у галузі права, а тому позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не надходили. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Volkswagen СС», н.з. [NUMBER] (а.с. 11). 21.07.2019 приблизно об 11 год. 45 хв. на а/д Київ - Одеса, 239 км, [PERSON] , керуючи автомобілем «Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] , під час перестроювання не виконав вимоги п. 10.1, 10.3 ПДР України, а саме: не переконався в безпечності свого маневру перестроювання, не надав переваги в русі автомобілю позивача, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen СС», н.з. [NUMBER] , у зв`язку із чим, автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 12), про що учасниками пригоди було складено європротокол. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована полісом обов`язкового страхування АО/3824102 від 19.07.2019 в ПАТ «СК «АРКС» (13). Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована полісом обов`язкового страхування АМ/9365511 в АТ «СГ «ТАС» (а.с. 12). Відповідно до звіту про оцінку КТЗ 02-14/08 від 14.08.2019 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen СС», н.з. [NUMBER] становить 142 323 грн. (а.с. 15-36). 18.07.2019 між АТ «СК «АРКС» та позивачем, шляхом підписання останнім заяви-приєднання (Акцепту № 202725а9кє) до Оферти № 198 від 21.06.2019 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір) (а.с. 68-74). Відповідно до п. 19.1 Договору, за умовами цього Договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання події, яка носить ознаки ймовірності та випадковості. Сторонами, за взаємним погодженням було визначено перелік страхових ризиків від настання яких було застрахованого автомобіль «VOLKSWAGEN СС», н.з. [NUMBER] (розділ 6 заяви-приєднання, п.п. 8.1.2 розділу 8 Договору, згідно з визначенням, вказаними в п. 19.1 Оферти № № 198 від 21.06.2019). Серед погоджених ризиків «Збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди», за яким страхове покриття діє виключно при зіткненні (контакті) застрахованого ТЗ з транспортним засобом-учасником ДТП, яке сталося за відсутності вини Страхувальника або особи, допущеної до керування ТЗ. 22.07.2019 ПАТ «СК «АРКС» від Позивача отримав заяву про настання події та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 75). ПАТ «СК «АРКС» здійснило Позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. (а.с. 77). 29.01.2024 позивачем на адресу суду надіслано підтвердження проведених відновлювальних робіт автомобіля «Volkswagen СС», н.з. [NUMBER] , а саме: рахунок на оплату від 31.08.2019 та квитанція від 02.09.2019 (а.с. 164-165). Відповідно до вказаних документів вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 115 923 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля складає 115 923 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Встановлено, що сторонами у справі не оспорюється обставина ДТП, наявність вини відповідача та отримання позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача. Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту підтверджується рахунком на оплату від 31.08.2019 та квитанцією від 02.09.2019 (а.с. 164-165). а розмір понесених позивачем витрат не спростований відповідачем під час розгляду справи. Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, з якою погодився і Верховний Суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування у повному обсязі реальної вартості понесених витрат, а тому з відповідача підлягає стягненню різниця між сумою фактичних витрат та виплаченою сумою страхового відшкодування страховою компанією, яка складає 65 923 грн. (115 923 грн. - 50 000 грн.). Обґрунтовуючи позовні вимоги до ПАТ «СК «АРКС» про стягнення 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, пережитих ним, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що: «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц). Таким чином. в силу норм чинного законодавства моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 24.4.13 договору, укладеного 18.07.2019 між АТ «СК «АРКС» та позивачем страховик не відшкодовує та не включає до суми страхового відшкодування непрямі збитки, викликані страховим випадком (моральна шкода, втрачений прибуток/вигода, простій, перерва у виробництві, штрафи, банківське обслуговування, витрати, пов`язані з реєстрацією та зняттям ТЗ з обліку, податки, суми за кредитними зобов`язаннями та інше). Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з ПАТ «СК «АРКС» 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди немає. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 21.07.2019 по 12.09.2019 позивачем з суми 92 323 грн. 26 коп. нараховано 3% річних у розмірі 402 грн. 17 коп., які просить стягнути з [PERSON] . Разом з тим, позивачем у позові не обґрунтовано період нарахування 3% річних та не обґрунтовано, з чого виходив позивач, визначаючи розмір 3% річних у сумі 402 грн. 17 коп., а тому позов в цій частині є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп., підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Позивач просить стягнути з [PERSON] 2 000 грн. за послуги судового експерта, однак, у порушення вимог ч. 7 ст. 139 ЦПК України до позовної заяви не додано опису робіт, їх обсяг та час, витрачений експертом на виконання робіт, що унеможливлює суд визначити чи є співмірним розмір витрат на оплату робіт залученого позивачем експерта зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим експертом на виконання робіт. До того ж, квитанції про сплату 2 000 грн. за послуги судового експерта позивачем до позову не додано. Виходячи з вищевикладеного, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 2 000 грн. за послуги судового експерта немає.

Outcome: partial