Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилалась на те, що згідно договору дарування від 07.04.1998 року [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , частка якої за договором дарування від 19.03.2001 року останнім була подарована [PERSON] 20.02.1999 року між ними було зареєстровано шлюб. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина частку квартири [ADDRESS] . З метою реалізації права на спадкування, як спадкоємця за законом першої черги, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С., яка листом-роз`ясненням на усне звернення зазначила про необхідність звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Обгрунтовуючи поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачка посилалась на те, що з урахуванням введеного в Україні військового стану, у неї виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви. Разом із чоловіком вони постійно мешкали у м.Маріуполі, де останній помер в період проведення активних бойових дій на території міста. Факт його смерті було встановлено лише в судовому порядку, постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.02.2023 року, а реєстрацію смерті на підставі цієї постанови здійснено 09.05.2023 року. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] тривалістю три місяці. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.08.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Протокольною ухвалою від 05.12.2023 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено останню до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~В призначене судове засідання позивачка та її представник не з`явились. В наданій заяві представник позивачки просив розглядасти справу за їх відсутності, зазначивши про підтримання позову. Представник відповідача в наданій заяві також просив розглядати справу без його участі, за наявними матеріалами. За вказаних обставин, враховуючи положення ст.ст.211,223,247 ЦПК України, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка з 20.02.1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Згідно договору дарування від 07.04.1998 року останньому на праві власності належала квартира [ADDRESS] , частка якої за договором дарування від 19.03.2001 року ним була подарована [PERSON] . В липні 2022 року [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту смерті чоловіка на тимчасово окупованій території (справа №308/9312/22). Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2022 року в задоволенні заяви було відмовлено. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.02.2023 року рішення суду першої інстанції було скасовано, заяву [PERSON] задоволено та встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] в м.Маріуполі. 21.04.2023 року Закарпатським апеляційним судом було постановлено ухвалу про виправлення описки в постанові суду від 14.02.2023 року в частині зазначення дати народження [PERSON] . \~ \~ \~ \~На підставі вказаного судового рішення 09.05.2023 року Бучанським ВДРАЦС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 09.05.2023 року було складено відповідний актовий запис про смерть №05 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~В подальшому позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. щодо подання заяви про прийняття спадщини та заведення спадкової справи та на усне звернення отримала лист-роз`яснення, в якому нотаріус, посилаючись на пропуск строку звернення з заявою про прийняття спадщини, рекомендував звернутись до суду для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Згідно зі\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за\~\~виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~ст.1219 ЦК України\~(ст.ст.1218,1231 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за\~\~заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої\~ст.1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. В постанові Закарпатського апеляційного суду від 14.02.2023 року зазначено, що відповідно до досліджених паспортів громадянина України на ім`я [PERSON] та [PERSON] встановлено, що останні були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Місце реєстрації [PERSON] за вказаною адресою на момент смерті відображено і у резолютивній частині постанови від 14.02.2023 року. Долучена позивачкою до розглядаємого позову копія паспорту громадянина України також підтверджує факт її реєстрації з чоловіком за зазначеної вище адресою на момент смерті останнього. Також в позовній заяві зазначено, що її чоловік був похований силами заявниці із залученням сусідів. Згідно постанови Закарпатського апеляційного суду від 14.02.2023 року також зазначено, що [PERSON] взята на облік, як внутрішньо переміщена особа 13.06.2022 року. Вказані обставини об`єктивно свідчать, що позивачка на момент смерті свого чоловіка була зареєстрована та проживала з останнім за однією адресою, а тому в силу наведених вище положень ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Тому підстави для вирішення питання про поновлення їй строку для подачі заяви про прийняття спадщини відсутні, оскільки обов`язок подання такої заяви у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, встановлений саме для спадкоємців, які бажають прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживали постійно із спадкодавцем. З урахуванням цього, позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, що фактично прийняв спадщину, не позбавлена можливості оформити свої спадкові права, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Долучений до позову лист-роз`яснення приватного нотаріуса Акішиної Р.С. не є доказом, який свідчить про неможливість оформлення позивачкою спадкових прав, оскільки останній носить роз`яснювальний характер та є відповіддю на усне звернення позивачки. Письмової заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачка не подавала, спадкова справа не заводилась та постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, не виносилась. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, як заявленого без достатніх правових підстав. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачкою по справі судові витрати покласти на останню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed