Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті спадкова справа не відкривалась, оскільки мати позивача [PERSON] (відповідач 1) та брат позивача [PERSON] (відповідач 2) перебувають на тимчасово окупованій території України. Після смерті батька позивач консультувалась з нотаріусом, який їй повідомив, що строк для прийняття спадщини в умовах воєнного стану був продовжений до 10 місяців. 10 місяців від дати смерті її батька спливали у вересні 2023 року. Окрім того, батько залишив на ім`я позивача та її брата (відповідач 2) заповіт, про який вона дізналась лише 31.07.2023, коли через засоби мобільного зв`язку її двоюрідна сестра надіслала їй фото. 11.08.2023 позивач звернулась до приватного нотаріуса задля відкриття спадкової справи, що була відкрита за її заявою, однак, через те, що позивач пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини, їй рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, позивачем пропущено строк на прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Відтак, вона просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце його проведення, відзиву не подав, причину неявки суду не повідомив. Від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши наявні письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 7)). Факт його смерті встановлений рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2022 по справі № 331/4883/22 за заявою [PERSON] . Рішення набрало законної сили (а.с. 8-9). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт родинних відносин між позивачем та її померлим батьком підтверджується: свідоцтвом про народження позивача [NUMBER] , в якому зазначено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). (а.с. 5); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №\~00016436347 від 16.03.2016, згідно якого вбачається, що 10.02.1979 між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб, після реєстрації якого позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6); свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] між позивачем та [PERSON] , після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище « [PERSON] » (а.с. 5). Після смерті батька залишилось майно будинок [ADDRESS] . Вказане вище майно померлий заповів позивачу та її брату відповідачеві 2 в рівних долях (а.с. 10). Після смерті батька спадкова справа не відкривалась, оскільки мати позивача [PERSON] (відповідач 1) та брат позивача [PERSON] (відповідач 2) перебувають на тимчасово окупованій території України. Позивач консультувалась з нотаріусом, який їй повідомив, що строк для прийняття спадщини в умовах воєнного стану був продовжений до 10 місяців. 10 місяців від дати смерті її батька спливали у вересні 2023 року. Про заповіт, який [PERSON] склав на ім`я позивача та її брата відповідача вона дізналась лише 31.07.2023, коли через засоби мобільного зв`язку її двоюрідна сестра надіслала їй фото (а.с.\~11). 11.08.2023 позивач звернулась до приватного нотаріуса задля відкриття спадкової справи, що в подальшому була відкрита за її заявою (а.с. 12), однак, через те, що позивач пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини, їй рекомендовано звернутися до суду (відповідь нотаріуса за Вих. № 649/02-14 від 11.08.2023) (а.с. 13). Відтак, позивачем наразі пропущений строк для прийняття спадщини. Вирішити проблему, що постала перед нею, в позасудовому порядку вона не може. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст.\~1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.07.2021 в рамках справи № 405/7058/19. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). З огляду на долучені та досліджені документи, враховуючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, що існує і на момент розгляду даної цивільної справи, а також те, що про існування заповіту позивач не була обізнана, суд доходить вмотивованого висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та документально підтвердженими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved