Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Виконавчий комітет Староушицької селищної ради про позбавлення батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 07 грудня 2018 року мають сина - [PERSON] , [INFO] . З моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, тобто з 2017 року сторони почали проживати окремо. З цього моменту відповідачка ніяким чином не піклується про сина, не надає жодної матеріальної допомоги, не цікавиться його розвитком, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини - створились умови, які шкодять інтересам дитини. У зв`язку із чим позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився , подав до початку судового засідання заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти проведення по справі заочного розгляду. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Клопотань суду не подавала. Представник третьої особи - Староушицької селищної ради в судове засідання не з`явився. Подав заяву про слухання справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є позивач і відповідачка , що підтверджується копією свідоцтва про народження , виданого Нефедівською сільською радою , актовий запис № 01 від 05 лютого 2016 року. Рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 07 грудня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.10.2015 року , розірвано, що підтверджується копією рішення. Рішенням Виконавчого комітету Староушицької селищної ради від 27 квітня 2023 року за № 240 визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком. З довідки - характеристики Виконкому Староушицької селищної ради на позивача вбачається, що він є батько - одинак і самостійно виховує неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З Довідки-характеристики вбачається, що син [PERSON] , [INFO] навчається в 2 класі Подільського ліцею Староушицької селищної ради батько дитини постійно супроводжує дитину до шкільного автобуса, батьківські збори відвідує батько. Мати дитини самоусунулась від виховання дитини. Рішенням виконкому Староушицької селищної ради від 31 серпня 2023 року за № 305 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. З даного висновку вбачається, що мати дитини з 2017 року проживає окремо від сім`ї, займається виключно своїм життям, життям дитини не цікавиться. Судовим наказом Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 12 листопада 2018 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Москва Російської Федерації , проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 24 лютого 2009 року Кам`янець-Подільським РВ УМВС України в Хмельницькій області, проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що станом на 07 серпня 2023 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 152858 гривень 56 коп. З листа Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 12.12.2023 року вбачається, що громадянка росії - [PERSON] , [INFO] відповідно до обліків Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області була документована посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії [NUMBER] від 20.01.2016 року , термін дії до 06 грудня 2017 року, підстава видачі - воз`єднання сім`ї з громадянином України, по зазначеній довідці була зареєстрована в [ADDRESS] . Інформацією про місце перебування вказаної особи Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області не володіє. Відповідно до ч. 5, 6 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Враховуючи, що , що відповідачкою свідомо обрано такі життєві умови, за якими вона не приймає участі у вихованні дитиною , що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. На підставі викладеного та

Outcome: approved