Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

17.11.2023 року\~ [PERSON] \~ звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2013 року з відповідача [PERSON] було присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 400 гривень щомісячно досягнення дітьми повноліття. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 грудня 2020 року було частково задоволено позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів з відповідача [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1 400 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. 16 лютого 2021 року позивач уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу взяла прізвище [PERSON] . Також старший син [PERSON] , [INFO] , вже досяг повноліття, а тому аліменти на нього вже не нараховуються до сплати. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, так як вона сама не має можливості в повному обсязі забезпечити їх всім необхідним. Збільшені рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 грудня 2020 року аліменти в розмірі по 1400 гривень щомісячно на утримання дітей на даний час є замалими. Відповідач фактично живе в своє задоволення, а всі турботи матеріального забезпечення спільної дітей лягли на жіночі плечі матері. Він має значну заборгованість по сплаті аліментів. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. На даний час позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 1 400 гривень до 3 500 гривень щомісячно на кожну дитину, чого буде достатнім і необхідним для забезпечення неповнолітніх дітей всім необхідним, при чому батько дітей має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідач повинен виконувати свою частину обов`язків відносно власних дітей щодо їх матеріального утримання. На підставі вищенаведеного, позивач [PERSON] просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача 3500 гривень на утримання кожної дитини, щомісячно до виповнення дітям повноліття. Відповідно до ч. 2 - 6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.12.2023 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Відповідачу направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами. Представник позивача адвокат Киретів В.В., в судовому засіданні вимоги позову підтримав по вністю та просив\~ суд такі задоволити. Предстаник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, зазначила, що відповідач на даний час є безробітним, крім того на його утриманні є малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст.77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2013 року з відповідача [PERSON] було присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 400 гривень щомісячно досягнення дітьми повноліття. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 грудня 2020 року було частково задоволено позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів з відповідача [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1 400 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За обставинами справи, відповідач сплачує аліменти визначені рішенням суду, однак позивач просить збільшити розмір аліментів з 1400 гривень на 3500 гривень, оскільки присуджена сума аліментів не є достатною та не забезпечує належного утримання дітям, які потребують більшого матеріального забезпечення, істотно зріс рівень споживчих цін та з урахуванням вікових особливостей дітей зросли витрати на їх утримання, інших потреб. Жодних доказів про те, що відповідач [PERSON] оплачує додаткові витрати позивачем не надано та матеріали справи не містять. Разом з тим, слід врахувати динаміку прожиткового мінімуму відповідного віку дитини то матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче, що відповідає дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько(- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», а саме за змістом статті 7 визначено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст. 182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача відповідачем не спростовані. Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей. Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів 3500 гривень є надмірною, а тому позов підлягає до часткового задоволення з визначенням аліментів у твердій грошовій сумі розміром 3000,00 грн., що узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дитини і не порушує як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Проаналізувавши надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію позивача, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дитини та те, що спільні діти сторін проживають разом із позивачем і остання апріорі несе більші витрати на утримання дітей та необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню до 3000 гривень. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved