Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту, в якій просить суд: зняти арешт накладений на грошові кошти [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та закрити виконавче провадження. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що у Комунарському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває на виконанні виконавче провадження № [NUMBER], [NUMBER] відносно [PERSON] , номер картки платника податку [NUMBER] . За виконавчим провадженням N? [NUMBER] державним виконавцем накладений арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, на рахунках які будуть відкрити у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження , штрафів на суму 2192.78 грн постанова від 08.11.2022 року. Виконавчий лист N? 333/5678/18 від 14.08.2019 року про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ « Соцсфера» судових витрат в сумі 1762.грн. За виконавчим провадженням N? [NUMBER] державним виконавцем накладений арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, на рахунках які будуть відкрити у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження , штрафів на суму 14 438,98 грн постанова від 15.06.2022 року. Виконавчий лист N? 333/5678/18 від 14.08.2019 року про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ « Соцсфера» судових витрат в сумі 12895грн. Відповідно до цих постанов державного виконавця був арештований картковий рахунок [PERSON] на якій він отримував пенсію по інвалідності, з якого він проводив усі необхідні розрахунки. Але це виконавче провадження не стосується його особисто, відкрито відносно [PERSON] , [INFO] , дата народження позивача - [INFO] номер картки платника податку: [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] . У постанові про накладення арешту зазначені анкетні дані у тому числі дата народження, що не співпадає зі даними його паспорту. Адреса проживання також не має до нього ні якого відношення. За цією адресою він ніколи не проживав, не був зареєстрованим. [PERSON] постійно мешкає у [ADDRESS] до цього часу він мешкав пгт Софіївка вул.. Затишна, Дніпропетровська область . На теперішній час зняти арешт з майна у випадку його закінчення не можливо. Із наведених вище підстав, позивач, як власник, має право на задоволення своїх вимог які ґрунтуються на законі підтверджені належними допустимими доказами. За вказаних обставин, позивач на теперішній час позбавлений можливості вільно розпоряджатись належним йому майном, оскільки наявність заборони відчуження відносно іншої особи чинить в цьому перешкоду у зв?язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 17 жовтня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. У передбачений термін позивач усунув зазначені недоліки та надав відповідні докази. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунарського відділу державної виконавчої служи у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту, - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СОЦСФЕРА», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Окрім того зазначеною ухвалою витребувано у Комунарського відділу державної виконавчої служи у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірену копію виконавчого провадження № [NUMBER]. 02 січня 2024 року на адресу суду від представника відповідача - Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження№[NUMBER]. Відповідно до якого просить суд відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 333/5678/18, виданого 14.08.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Соцсфера» борг за договором найму житлового приміщення у розмірі 12895,00 грн. 05.02.2020 року державним виконавцем винесено поставу про відкриття виконавчого провадження. 15.06.2022 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, підписано електронно-цифровим підписом та за допомогою електронного обміну з банківськими установами направлено до виконання. 15.06.2022 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Також на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 333/5678/18, виданого 14.08.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Соцсфера» судових витрат у розмірі 1762,00 грн. 01.12.2020 року державним виконавцем винесено поставу про відкриття виконавчого провадження. 08.11.2022 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, підписано електронно-цифровим підписом та за допомогою електронного обміну з банківськими установами направлено до виконання. 11.11.2022 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Наразі, всі документи які були пред`явлені до відділу щодо боржника [PERSON] повернені стягувачам та на виконанні не перебувають. Відповідно до статті 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на кошти боржника було накладено з метою повного фактичного виконання рішення. Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. За абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду державний або приватний виконавець здійснює його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" (постанова Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 2- 812/11 (провадження № 61-7824св21). Доводи заявника про скасування постанови про арешт коштів боржника є необґрунтованими, оскільки, накладаючи арешт на грошові кошти боржника, який не виконав судове рішення. Державний виконавець у цій постанові зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, які належать боржнику, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом ( т. 4 а. с. 7). Тому під час винесення постанови не було порушено вимог Закону України "Про виконавче провадження", частиною третьою статті 52 якого встановлено, що саме на банк покладено обов`язок перевірити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання. Враховуючи, що в постанові про арешт коштів державний виконавець зазначив про застереження, на які кошти та на яких рахунках арешт не накладається, без подання державному виконавцю документального підтвердження, що арешт накладений на рахунок боржника із спеціальним призначенням, у останнього не було правових підстав для скасування такого арешту з рахунку боржника. Згідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знято: 1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 2. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. 3. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. 4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу Документ сформований в системі державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". 5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Що стосується особистих даних боржника, то саме у виконавчому листі №333/5678/18 виданого 14.08.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя (на підставі якого і накладено вищезазначені арешти на кошти боржника) зазначено боржника: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , фактична адреса проживання: [ADDRESS] . Пунктом 1 розділу ІI Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція) визначено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення. Згідно частини 4 розділу 3 ПРАВИЛ ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями: 4. Державний або приватний виконавець після надходження до нього документів про відкриття виконавчого провадження у встановлений статтями 4, 26 Закону строк приймає рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання чи про відкриття виконавчого провадження. Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» Вимоги до виконавчого документа: 1. У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Згідно пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; Виконавчий лист №333/5678/18 виданий 14.08.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, повністю відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 02.01.2024 рік боржником борг, витрати виконавчого провадження та виконавчий збір не погашені. Враховуючи вищевикладене вважаємо, що підстави для зняття арештів з коштів боржника у виконавчих провадженнях [NUMBER] та [NUMBER] відсутні. Всі дії державного виконавця проводилися в межах чинного законодавства. У судовому засідання позивач підтримав зазначені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити на підставі зазначених доводів. У судове засідання представник відповідача не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просить відмовити у задоволені позовних вимог на підставі доводів зазначених у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні представник третьої особи не заперечувала, щодо заявлених вимог, оскільки у ТОВ «СОЦСФЕРА» відсутні матеріальні претензії до позивача, він не є боржником по даній цивільній справі. Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку на час проведення виконавчих дій, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Положеннями статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Постановою старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Копач Я.М. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] та № [NUMBER] за виконавчими листами по цивільній справі № 333/5678/19 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Соцсфера» заборгованість у розмірі 12 895 гривень та судових витрат на суму 1 762 гривень. Постановою старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Копач Я.М. про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] . Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Аксьоновою А.Г. повернуто виконавчий документ стягувачу. Виконавче провадження, що стало підставою для внесення обтяження строки зберігання якого закінчилися знищено, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерство», юстиції України п. 9.9 «строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих їй зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»). Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен зняти, арешти та інші обмеження, які накладаються на майно впродовж виконання виконавчих дій. Відсутність відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту. Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2020 року у справі № 817/928/17. Арешт на майно [PERSON] був накладений в межах виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 333/5678/18, виданого 14.08.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Соцсфера» борг за договором найму житлового приміщення у розмірі 2895,00 грн. Та в межах виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 333/5678/18, виданого 14.08.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Соцсфера» судових витрат у розмірі 1762,00 грн. Як встановлено судом, позивач має іншу дату народження, аніж боржник. Проте як вбачається з постанови про арешт коштів боржника, які винесені в межах виконавчих проваджень № [NUMBER] та № [NUMBER], зазначена дата народження боржника [PERSON] , - [INFO] , однак РНОКПП зазначено позивача. Відповідно до автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , відсутні відкритті виконавчі провадження. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог та звільнення майна з під арешту.

Outcome: approved