Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. У січні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти на період його навчання в Державному навчальному закладі "Одеський професійний ліцей морського транспорту" в розмірір частини доходів відповідача щомісячно. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 27.08.2008 року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] .На даний час він є повнолітнім, однак продовжує навчатися у ДНЗ "Одеський професійний ліцей морського транспорту". Вона не в змозі самостійно утримувати сина, так як є інвалідом 2-ї групи, розмір її пенсії складає 2520 грн.Син потребує матеріальної допомоги від батька, який є працездатним та має змогу надати таку допомогу. Тому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Процесуальні дії у справі . Ухвалою суду від 10.02.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.19) Позиції сторін в судовому засіданні. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог ( а.с.30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги повністю визнав та просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом по справі встановлено наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 27 серпня 2008 року на підставі актового запису №161, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.4) Від цього шлюбу мають повнолітього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] від 01.12.2005 року, актовий запис № 203. (а.с.5) На теперішній час [PERSON] виповнилось 18 років, що підтверджується копією паспорта, наявною в матеріалах справи. (а.с.18) [PERSON] навчається на 3-му курсі ДНЗ "Одеського професійного ліцею морського транспорту"за сціальністю "слюсар судноремонтник електрозварник ручного зварювання»", за денною формою навчання, що підтверджується копією довідки ДНЗ "Одеського професійного ліцею морського транспорту"від 05.12.2023 року №7751 (а.с.7) Позивачка [PERSON] є особою з інвалідністю ( 2 група) та розмір її пенсії складає 2520 грн. (а.с.8,9) Мотиви , з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). За результатами аналізу вищенаведених норм можна прийти до наступних висновків. Суд вважає, що позивачка в суді довела, що її син [PERSON] продовжує навчання після досягнення 18-ти річного віку, а тому має право на утримання від батька до досягнення ним віку 23 років. В свою чергу відповідач позов визнав в поданій на адресу суду заяві, відтак має можливість утримувати сина на період його навчання та сплачувати аліменти в розмірір частини його доходжу щомісячно. Також суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь сина, вважає, що саме в такому розмірі аліменти і підлягають стягненню і [PERSON] буде отримувати належне та достатнє утримання на період навчання. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовом 04.01.2024 року, тому суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, стягувати аліменти з дати пред`явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст.141, 182, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved