Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

11 вересня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права на приватизацію квартири за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 15 вересня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду (а.с.39). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21 листопада 2023 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.43). 08 грудня 2023 року представником відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району Наливайко І.М., яка діє на підставі довіреності № 20.01/04-07-234 від 01.05.2023 року (а.с.63), було подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що представник відповідача просить ухвалити рішення на розсуд суду, на підставі доказів наявних у матеріалах справи (а.с.53-62). 20 грудня 2023 року до канцелярії суду було подано позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] уточнену позовну заяву про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] не приватизована мешканцями квартири та є власністю територіальної громади міста Запоріжжя. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані і постійно проживають позивачі по справі: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Наймачем квартири являється [PERSON] . В серпні 2023 року позивачі звернулися до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району з заявою про приватизацію квартири трьома особами ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) та надали відповідний пакет документів. Між тим, листом № К-297-О-459 від 15.08.2023 року позивачам було відмовлено у приватизації квартири з причини відсутності ордеру на житлове приміщення встановленого зразка, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради; довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 04.07.2008 року по 18.11.2008 року та документа, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 04.07.2008 року по 18.11.2008 року. Позивачі зазначають, що у них відсутній обмінний ордер про надання жилої площі в квартирі за адресою: [ADDRESS] , оскільки при вселенні у квартиру в 1988 році та реєстрації у квартирі житловим органом було вилучено у наймача квартири ордер. Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської Ради, на запит позивача [PERSON] , повідомив листом № К-1967 від 29.03.2019 року, що рішенням Запорізької міської ради № 33 від 24.06.2009 року припинена діяльність Державного комунального підприємства «Бюро обміну житлової площі» шляхом ліквідації та передано на зберігання до Департаменту справи лише з 01.01.1994 року. Відповідно до листа АТ «Державний ощадний банк України» № 107.357-23/265 від 26.07.2023 року, відсутні будь-які дані з використання житлового чеку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на вищенаведені обставини, в уточненій позовній заяві позивачі просять суд визнати за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] право на приватизацію квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за відсутності обмінного ордеру на житлове приміщення встановленого зразка, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради на зазначену квартиру в 1988 році; довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 04.07.2008 року до 18.11.2008 року та документу, що підтверджує невикористання житлового чеку для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 04.07.2008 року до 18.11.2008 року, та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району здійснити приватизацію квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , за відсутності обмінного ордеру на житлове приміщення встановленого зразка, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради на зазначену квартиру в 1988 році; довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 04.07.2008 року до 18.11.2008 року та документу, що підтверджує невикористання житлового чеку для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 04.07.2008 року до 18.11.2008 року. У судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] підтримала уточнений позов та наполягають на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району Наливайко І.М. не заперечувала щодо задоволення уточненої позовної заяви та просила ухвалити рішення на розсуд суду, на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідальним власником (квартиронаймачем) двокімнатної, неприватизованої квартири [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), загальна площа якої складає 51,64 м2, являється [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою № 679965 від 28.07.2023 року, виданою ТОВ «Місто для людей» (а.с.17-18). Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , даний технічний паспорт виготовлено 09 жовтня 2020 року ФОП [PERSON] на замовлення Територіальної громади міста Запоріжжя (інвентаризаційна справа № 314/20, яка зберігається у ФОП [PERSON] ) (а.с.19-23). Згідно витягу з Реєстру територіальної громади № 2023/005615362 від 25.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , з 22.04.1988 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Комунарським райвиконкомом міста Запоріжжя 26.03.1985 року, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначено [PERSON] і [PERSON] (а.с.30). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 07.12.2007 року. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », відповідний актовий запис № 505 (а.с.28). Відповідно до листа-відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № Ч-570 від 26.07.2023 року, за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради стосовно [PERSON] , як малолітньої дитини, була внесена інформація до картки матері позивача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 22.04.1988 року по 20.04.2001 року, та роз`яснено, що у разі незгоди з наданою відповіддю, заявник має право на оскарження згідно з чинним законодавством (а.с.15). Згідно витягу з Реєстру територіальної громади № 2023/005549274 від 22.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 20.04.2001 року (а.с.32). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 15.07.2008 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначено [PERSON] і [PERSON] (а.с.34). Згідно витягу з Реєстру територіальної громади № 2023/005549272 від 22.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 18.11.2008 року (а.с.37). Згідно копії довідки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 107.357-23/265 від 26.07.2023 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , не значаться в списках громадян, які мають право на приватизацію житла. Дані з використання житлового чека відсутні (а.с.16). За змістом листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської Ради № К-1967 від 29.03.2019 року, на запит позивача [PERSON] щодо видачі копії корінця обмінного ордера на квартиру [ADDRESS] заявнику повідомлено, що рішенням Запорізької міської ради № 33 від 24.06.2009 року припинена діяльність Державного комунального підприємства «Бюро обміну житлової площі» шляхом ліквідації та передано на зберігання до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської Ради справи ліквідованого Державного комунального підприємства «Бюро обміну житлової площі» лише з 01.01.1994 року. Отже, надати запитувану інформацію надати не уявляється за можливе, та роз`яснено, що у разі незгоди з наданою відповіддю, заявник має право на оскарження згідно з чинним законодавством (а.с.14). Згідно листа № К-297-О-459 від 15.08.2023 року районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, позивачу [PERSON] було відмовлено у приватизації квартири з причини відсутності копії ордеру на житлове приміщення встановленого зразка, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради; довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 04.07.2008 року по 18.11.2008 року та документа, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 04.07.2008 року по 18.11.2008 року (а.с.12-13). Згідно статті 7 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 345\~ЦК України визначено право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно ч. 1 ст.\~2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до статті 3 Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» приватизація\~здійснюється шляхом: безоплатної\~передачі громадянам\~квартир (будинків),\~житлових приміщень\~у гуртожитках\~з розрахунку\~санітарної норми\~21\~квадратний метр\~загальної площі\~на наймача\~і кожного\~члена його\~сім`ї та\~додатково 10\~квадратних метрів\~на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Частиною 3 статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до пунктів 17, 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року № 109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку): документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Відповідно до пункту 4.23 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради № 27 від 30 жовтня 2019 року, районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла. Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства, права. Право громадян на приватизацію житла та перелік умов, за яких здійснюється приватизація житла, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», а нормативні акти, що видає Міністерство з питань житлово-комунального господарства України, не мають сили закону і не можуть суперечити закону. Статтею 8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування,- державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом. Частиною 2 статті 2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» визначено,\~що не підлягають приватизації наступні об`єкти: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно статті 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення. Відповідно до статті 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно з Постановою ради\~Міністрів Української\~РСР «Про\~затвердження Правил\~обліку громадян,\~які потребують\~поліпшення житлових\~умов,\~і надання\~їм жилих\~приміщень в\~Українській РСР» № 470 від 11.12.1984 року, (розділ IV, ст. 69 «Ордер на жиле приміщення») на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає» громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Відповідно до статей 70, 72 вказаної Постанови, ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово- експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорта усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Аналізуючи вищезазначене, необхідно констатувати, що ордер - це документ, який має тимчасову дію (дійсний протягом 30 днів) та є законною підставою для вселення особи до наданого житлового приміщення. Встановивши наведені обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що спірна квартира не відноситься до житла, визначеного ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому, не зважаючи на відсутність ордеру на житлове приміщення встановленого зразка, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради; довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 04.07.2008 року по 18.11.2008 року, та документа, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 04.07.2008 року по 18.11.2008 року, оскільки, під час розгляду справи судом було встановлено, що позивачі по справі [PERSON] і [PERSON] були вселені до квартири на законних підставах, законність їх проживання ніхто не оспорює, наявні дані про їх реєстрацію у спірній квартирі, а також підтверджено, що позивачі по справі не використали житлові чеки для приватизації державного житлового фонду, а отже, позивачами дотримано всі умови, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», внаслідок чого у них наявне право здійснити приватизацію квартири, в якій вони постійно проживають. Крім того, вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачами при зверненні до суду з позовною заявою, суд, враховуючи думку позивачів, які під час розгляду справи просили суд не стягувати з відповідача на їх користь понесені ними судові витрати зі сплати судового збору, вважає за можливе не стягувати судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, з відповідача по справі. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved