Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] народила дитину [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання та утримання сина не надає. В зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Ухвалою судді від 13 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду позовній заяві однією із вимог просила провести розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про день\~та час\~розгляду справи\~повідомлявся своєчасно\~та належним\~чином,\~причини неявки\~суду не\~повідомив.З заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.2023 року (а.с.3). Дитина зареєстрована та проживає разом з матір`ю, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з реєстру Лозівської територіальної громади (а.с.4,5). Відповідно до ст. ст.48, 51, 52, 55\~Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. За правилами ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Сімейного кодексу України. Згідно із частинами 2, 4 статті 84СК\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Право на аліменти у матері дитини може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення батька дитини. Визначаючи розмір\~аліментів на\~утримання жінки,\~суд виходить\~з того,\~що відповідач\~є працездатним, доказів добровільного виконання ним обов`язку утримувати матір дитини та дитину відповідачем не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов`язку утримувати матір дитини, в тому числі у заявленому розмірі. Натомість позивач, у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, не має змоги працювати і утримувати себе. Оцінюючи надані позивачем докази та зазначені нею обставини, враховуючи, що відповідач не спростував повідомлені позивачем обставини наявності у нього можливості сплачувати аліменти, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб матері дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на матір дитини [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі викладеного, у зв`язку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір потрібно стягнути з відповідача.

Outcome: approved