Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «Інформаційне агентство «[INFO]», [PERSON] , про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, де, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: - визнати інформацію №№1,2,3,4,5,6,7,8,9 та 10 недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його честі, гідності та ділової репутації, розповсюджену ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]» та [PERSON] на YouTube каналі та телеграм-каналі «[INFO]»; - зобов`язати ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]» та [PERSON] спростувати поширену відносно [PERSON] недостовірну інформацію №№1,2,3,4,5,6,7,8,9 та 10, та протягом десяти днів з дати набрання рішенням суду законної сили розмістити у YouTube каналі та телеграм-каналі «[INFO]» спростування недостовірної інформації під заголовком: «Спростування» та розмістити текст, яким вказати, що інформація №№1,2,3,4,5,6,7,8,9 та 10, яка поширювалася, є недостовірною, про що [PERSON] публічно заявляє; - зобов`язати ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]» та [PERSON] на власних сторінках на YouTube каналі та телеграм-каналі «[INFO]» видалити інформацію №№1,2,3,4,5,6,7,8,9 та 10; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації №№1,2,3,4,5,6,7,8,9 та 10 в розмірі 250000,00 грн.; - Стягнути з ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]» та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за подання позовної заяви та витрати на правничу допомогу. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що за результатами повторних виборів міського голови 24 січня 2021 року, відповідно до Постанов Конотопської міської територіальної виборчої комісії у Сумській області від 02 лютого 2021 року № 58 «Про підсумки та результати голосування з повторних виборів Конотопського міського голови» та від 16 лютого 2021 року № 60 «Про реєстрацію Конотопського міського голови», із семи кандидатів на посаду Конотопського міського голови, позивач набрав найбільшу кількість голосів виборців та його зареєстровано Конотопським міським головою Сумської області. Відтак, користуючись довірою, повагою та авторитетом в громаді, його вдруге обрано міським головою м. Конотоп Сумської області та 25 лютого 2021 року [PERSON] склав присягу посадової особи місцевого самоврядування та приступив до виконання своїх обов`язків. [PERSON] є директором, засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «[INFO]», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, власником та адміністратором:каналу «Інша думка» на сайті YouTube ([INFO]), підписниками якого є 4,27 тис. осіб, та телеграм - каналу « [INFO] » ( [INFO] , підписниками якого є 19 462 тис. осіб, і автором поширеної інформації у вище вказаних інформаційних джерелах, про що відповідач особисто заявляє у своєму відео - контенті, яке він поширює для перегляду необмеженого кола осіб. В зазначених інформаційних джерелах, відповідач систематично публікує (поширює) інформацію, яка є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача, підриває авторитет позивача як посадової особи. Відповідачі, шляхом публікації недостовірної інформації, стверджують про незаконність діяльності позивача, звинувачують його у вчиненні кримінальних злочинів, поширюють інформацію про психічний стан позивача, який не відповідає дійсності. Відтак, інформація №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9 та 10, розміщена відповідачами на каналі Youtube «[INFO]» та у телеграм - каналі «[INFO]» є недостовірною, неправдивою та образливою, ганьбить честь, гідність і ділову репутацію позивача, оскільки формує в суспільстві негативну думку про нього з огляду на начебто його причетність до кримінальних правопорушень, зневагу до законів України, непорядність, дискредитуючи його в очах оточуючих. Поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до позивача, що в свою чергу впливає на зниження цінності його особи. Також поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку особи позивача в очах оточуючих, чим завдав шкоди немайновим інтересам позивача, порушивши його гідність, честь та ділову репутацію. Визначаючи спосіб захисту своїх порушених прав, позивач виходив з того, відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України визначено спростування поширеної недостовірної інформації здійснюється у спосіб, у який вона була поширена. Разом з цим, внаслідок окреслених порушень прав позивача, в порядку ст. 23 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, вважає, що сума у 250000,00 грн. є мінімальною для відшкодування його душевних страждань, відтак, розумною та справедливою, яку він має намір спрямувати для потреб Збройних Сил України. Вважає за необхідне стягнути з автора поширеної недостовірної інформації - [PERSON] , заявлену позивачем моральну шкоду у розмірі 250000,00 грн. Відтак, позивач прохає суд в судовому рішенні викласти текст такого спростування, який Відповідачі мали б розмістити у YouTube каналі «[INFO]» та у телеграм - каналі « [INFO] » під заголовком: «Спростування» інформації 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10, яка поширювалася є недостовірною , про що [PERSON] публічно заявляє». Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано семиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. На усунення недоліків позивачем подано відповідну заяву через канцелярію суду. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 березня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, адресовані відповідачам за адресою їх реєстрації (т.1, а.с.36, 120, 123, 127, т.2 а.с. 99). Конверт, адресований відповідачу ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]» повернувся на адресу суду з відміткою «фірма не працює, отримати нікому, отримувач за кордоном» (т. 1 а.с. 125). Відповідач [PERSON] поштове направлення отримав, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.101). Позивач копію ухвали від 08 березня 2023 року отримав 10 березня 2023 року шляхом доставки документу в електронному вигляді до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (т.1 а.с.119). Судом 31 березня 2023 року розміщувалось оголошення про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України (т.1 а.с.128). 03 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог разом із з позовною заявою в новій редакції, яку ухвалою суду від 07 квітня 2023 року прийнято до розгляду (т. 1 а.с.131-202, 203-204). Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 07 квітня 2023 року разом з копією позовної заяви в новій редакції, направлені відповідачам за адресою їх реєстрації (т.1, а.с.206, т.2 а.с.100). Конверти, адресовані ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]» повернулися на адресу суду з відмітками «нікому прийняти, отримувач за кордоном» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 1 а.с. 207,208). Відповідач [PERSON] направлення отримав, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення(т.2 а.с.102). В установлений судом строк, відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідачі до суду не надали. Разом з тим, від відповідача [PERSON] надійшло до суду клопотання про передачу справи за підсудністю, у якому, серед іншого [PERSON] повідомляє, що позивач безпідставно пред`явив позов до ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]», оскільки товариство не має жодного відношення до зазначених позивачем публікацій, оскільки має інший телеграм-канал та не володіє і не використовує жоден із інтернет ресурсів, на які посилається позивач, про що [PERSON] добре відомо. У позовній заяві позивачем не надано жодного доказу порушення його прав ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]», не доведено, що публікації були зроблені на ресурсі товариства, що прямо свідчить про штучне залучення даної юридичної особи з метою зміни підсудності. Разом із клопотанням [PERSON] надані скрін-шоти веб-сайту та телеграм-каналу ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]» (т.2 а.с. 103-107). Позивач копію ухвали від 07 квітня 2023 року отримав 14 квітня 2023 року шляхом доставки документа в електронному вигляді в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (т.1 а.с.205). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 травня 2023 року у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про розгляд справи у загальному позовному провадженні відмовлено (т.1 а.с.216-218). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2024 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про передачу справи за підсудністю до іншого суду відмовлено. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, відео докази, оцінивши кожен доказ окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. За частиною першою статті 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» визначено інформацію, як будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про інформацію» визначено, що кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 3 ст. 277 ЦК України, відповідно до якої негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного - виключена на підставі Закону № 1170-VII від 27 березня 2014 року. Отже, презумпція недостовірності негативної інформації про особу, передбачена частиною 3 статті 277 ЦК України, втратила свою чинність на підставі Закону №1170-VII від 27 березня 2014 року, виходячи з чого, в силу положень статей 12, 13, 81 ЦПК України позивач повинен довести факт не тільки поширення інформації відповідачем, а й факт її недостовірності, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно із статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу. В Україні відсутній реєстр власників веб-сайтів. Інформація щодо власника веб-сайту може бути розміщена на самому веб-сайті. Згідно з усталеною практикою у сфері реєстрації і користування доменними іменами у мережі Інтернет, власником веб-сайту може бути інша особа, ніж реєстрант доменного імені, яким адресується такий веб-сайт. Ним може бути отримувач послуг хостингу та/або володілець облікового запису, що використовується для розміщення веб-сайту в мережі Інтернет (формалізований згідно зі стандартами мережі Інтернет запис на комп`ютерному обладнанні (комп`ютерах, серверах), підключеному до мережі Інтернет, що ідентифікує користувача (наприклад, власника веб-сайту) на такому обладнанні, включає в себе дані про доступ до частин каталогів і програмного забезпечення комп`ютерного обладнання, а також визначає права такого доступу, що надають можливість володільцю облікового запису додавати, видаляти, змінювати електронну (цифрову) інформацію і дані веб-сайту, надавати доступ до веб-сайту або його частин, окремих даних іншим особам, припиняти функціонування такого веб-сайту або його частин в межах облікового запису). Тобто, особа реєстранта доменного імені, отримувача послуг хостингу та володільця облікового запису може як співпадати так і не співпадати, а відносини між цими суб`єктами відповідно до яких визначається власник веб-сайту, врегульовані на договірних засадах. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації не відомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Такі правові висновки містяться в п. 6.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі№ 904/4494/18 (провадження№ 12-110гс19). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27 червня 2022 року [PERSON] є засновником, керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «[INFO]» (т.1 а.с. 34-39), натомість, позивачем не надано доказів з відомостями про власника каналу «[INFO]» на сайті Youtube та телеграм-каналу «[INFO]», зокрема інформації про їх належність саме ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]». Стороною позивача не порушувалось перед судом питання про витребування таких доказів, у разі неможливості отримати їх самостійно. Окрім того, відповідачем [PERSON] , який є засновником та керівником ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]», надано до суду скрін-шоти належному ТОВ «Інформаційне агентство «[INFO]» телеграм-каналу за іншим посиланням ([INFO]), ніж те, що надає позивач при зверненні до суду (т.2 а.с.107) Отже, стороною позивача не доведено, що ТОВ "Інформаційне агентство «[INFO]» є належним відповідачем та відповідно має відповідати за порушення особистих немайнових прав [PERSON] . У статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зазначається наступне: 1. Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. 2. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Стаття 10 Конвенції захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надані. Свобода слова передбачає використання висловлювань, деякою мірою перебільшених або навіть провокаційних. При дотриманні умов параграфа 2 статті 10 Конвенції право вільно передавати інформацію поширюється не лише на "інформацію" та "ідеї", які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які обурюють, шокують чи викликають стурбованість. Такими є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму, без яких немає "демократичного суспільства". Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням чи оціночним судженням. Відповідно до статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Гіпербола - вид тропа. Стилістична фігура явного і навмисного перебільшення для посилення виразності та підкреслення сказаної думки. Алегорія - спосіб двопланового художнього зображення, що ґрунтується на приховуванні реальних осіб, явищ і предметів під конкретними художніми образами з відповідними асоціаціями, з характерними ознаками приховуваного. Алегоричні образи переважно є втіленням абстрактних понять, які завжди можна розкрити аналітично. Значення алегорії, на відміну від багатозначного символу, однозначне і відділене від образу; зв`язок між значенням і образом встановлюється за подібністю. Сатира - гостра критика чогось, окремих осіб, людських груп чи суспільства з висміюванням, а то й гнівним засудженням вад і негативних явищ у різних ділянках індивідуального, суспільного й політичного життя, суперечних із загальнообов`язковими принципами чи встановленими ідеалами. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс протии Австрії" зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Разом з тим, використання ряду мовних зворотів може перетворити твердження про факт в оціночне судження. Наприклад, поширеним прийомом з перетворення твердження про факт в оціночне судження є форма припущення і особистої думки (оцінки). Спірні (оціночні) висловлювання не містять фактичних даних, оскільки часто виражені з застосуванням мовних засобів не у стверджувальній формі, а як припущення, з використанням словосполучень "можливо", "у мене склалося враження", "на мою думку", "схоже на те", "мені видається". У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції. Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя. Суд наголошує, що вимогу доведення правдивості оціночного судження виконати неможливо, отже, ця вимога порушує свободу вираження думки як таку, а вона є основною складовою права, гарантованого ст. 10 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 29 травня 2005 року в справі "Українськапрес-групапротиУкраїни", заява№ 72713/01, п. 41). Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам зазначено що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. За відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відтак для вирішення спору у цій справі підлягають з`ясуванню наступні обставини: чи мало місце поширення відповідачем інформації; чи стосувалася поширена інформація позивача; чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, що не відповідає дійсності; чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивача. Також, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентні й судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі "Лінгенс протии Австрії"). Судом встановлено, що позивача [PERSON] за результатами повторних виборів міського голови 24 січня 2021 року, відповідно до Постанов Конотопської міської територіальної виборчої комісії у Сумській області від 02 лютого 2021 року № 58 «Про підсумки та результати голосування з повторних виборів Конотопського міського голови» та від 16 лютого 2021 року № 60 «Про реєстрацію Конотопського міського голови», обрано на посаду Конотопського міського голови Сумської області (т.1 а.с. 22-23). Відповідно до безпосередньо досліджених судом відео-роликів на Youtube каналі «[INFO]» та телеграм-каналі «[INFO]», а також на компакт-диску DVD-RW, наданого стороною позивача (т.1 а.с. 18, автором нищенаведеної інформації є [PERSON] , про що він особисто повідомляє. Так, [INFO] року на YouTube каналі «[INFO]» за посиланням: [INFO] [PERSON] , як автором, розміщено інформацію для перегляду необмеженого кола осіб під назвою: «С ума сошёл, все-таки...», що в перекладі на державну мову: «З глузду з`їхав, усе-таки...»: Пряма мова: час: 00:16 - 00:23 "Мэр города Конотоп - [PERSON] окончательно съехал с катушек, с ума сошел" 00:54 - 01:20 «Наш городской сумашедший, мер нашого города, вчера прямо в горисполкоме в 22:00 нихреного таки отдыхал, бухло, пляски, песни девочки которой там било 15 или 20 лет....» і запрошує до перегляду відео 03:51 - 03:53 "городом правит йобнутый человек" Переклад на державну мову: час: 00:16 - 00:23 «Мер міста Конотоп - [PERSON]остаточно з`їхав з глузду, зійшов з розуму» 00:54 - 01:20 «Наш міський божевільний, мер нашого міста, вчора прямо у міськраді в 22:00 ніхріново таки відпочивав, бухло, танці, пісні дівчинки, якій там було 15 чи 20 років...» і запрошує до перегляду відео 03:51 - 03:53 «містом править йобнута людина» (далі - Інформація 1). [INFO] року на YouTube каналі «[INFO]» за посиланням: [INFO] [PERSON] , як автором, розмішено інформація для перегляду необмеженого кола осіб під назвою: «С кем или с чем спит псих мэр?!», що в перекладі на державну мову: «З ким або з чим спить псих мер?!» Пряма мова: 00:22 - 00:26 "когда услышал очередной пездеж психически нездорового мэра города Конотоп - [PERSON]" 02:45 - 02:50 "это говорит человек, медицина тут бессильна, нужно только усыплять" 03:08 - 03:19 "пришел долбоеб, положил свою рогатку перед прилеглими, рассказывает, учит жизни в городе Конотоп, просто йобнутый" 05:09 - 05:13 "подписываемся на канал и будем мочить этого психически нездорового сволота свободовца, пидора - [PERSON] " Переклад на державну мову: 00:22 - 00:26 «коли почув наступний піздьож божевільного мера міста [PERSON] » 02:45 - 02:50 «ця говорить людина... медицина тут безсила, потрібно лише присипляти» 03:08 - 03:19 «прийшов довбойоб, поклав свою рогатку перед підлеглими, розповідає, вчить життя у місті Конотоп, просто йобнутий» 05:09 - 05:13 «підписуємося на канал і будемо мочити цього психічно хворого сволота свободівця, підора - [PERSON] » (далі - Інформація 2). [INFO] на YouTube каналі «[INFO]» за посиланням: [INFO] [PERSON] , як автором, розміщено інформацію для перегляду необмеженого кола осіб під назвою: «Мэр города Конотоп агент ФСБ?!», що в перекладі на державну мову: «Мер міста Конотоп агент ФСБ?!» Пряма мова: 00:05 - 00:12 "в очередной раз психически нездоровый, аферист и мошенник мэр города [PERSON] " 00:37 - 01:00 "целую неделю все центральные сми, все центральные телеканалы пиарили этого психа сумашедшого розпорядженням, яким він там забороняє діяльність УПЦ МП на території Конотопської громади" 02:04 - 02:09 "покажу, как выполняют розпорядження міського голови психа [PERSON]" 03:30 - 03:41 "громкий, тупой, никому не нужный пиар для того чтобы попытаться уйти от ответственности за все преступления которые [PERSON] совершил" 03:44 - 04:05 "с 2014 года этот психически нездоровый человек постоянно делает картинку для рос тв и про его розпорядження также громко говорили у МОСКОВИИ" 04:45 - 05:12 "психически нездоровый [PERSON] - фсбешный агент, который делает все возможное, чтобы там в Московии говорили что у нас в Украине притесняют, кому то хамят..." 05:15 - 05:25 " надо спасаться от таких дебилов как [PERSON] , аферистов и мошенников, благодаря которым очень много всего плохого происходит" 05:27 - 05:33 " такие пидоры, придурки, как [PERSON] делают нам очень большую каку" Переклад на державну мову: 00:05 - 00:12 «в черговий раз психічно хворий, аферист і шахраймер міста Конотопа - [PERSON] » 00:37 - 01:00 «увесь тиждень усі центральні змі, усі центральні телеканали піарили цього психа божевільного розпорядженням, яким він там забороняє діяльність УПЦ МП на території Конотопської громади» 02:04 - 02:09 «покажу, як виконуються розпорядження міського голови психа [PERSON] » 03:30 - 03:41 «голосний, тупий, нікому не потрібний піар для того щоби спромогтися втекти від відповідальності за всі злочини які [PERSON] вчинив» 03:44 - 04:05 «з 2014 року ця психічно хвора людина постійно робить малюнок для рос тв і про її розпорядження також голосно говорили у московії» 04:45 - 05:12 «психічно хворий [PERSON] - фсбешний агент, який робить усе можливе, щоб там у московії говорили що у нас в Україні притискають, комусь хамлять...» 05:15 - 05:25 «потрібно рятуватися від таких дебілів як [PERSON] , аферистів і шахраїв, дякуючи яким дуже багато всього поганого трапляється» 05:27 - 05:33 «такі підори, придурки, як [PERSON] роблять нам дуже велику каку» (далі - Інформація 3). [INFO] року на YouTube каналі «[INFO]» за посиланням: [INFO] [PERSON] , як автором, розміщено інформацію для перегляду необмеженого кола осіб під назвою: « [INFO] », що в перекладі на державну мову «Мер сцикун - той, що втік у перший день війни!» Пряма мова: 00:03- 00:13 " продолжаем макать в са... психически нездорового мэра города Конотоп, афериста, мошенника - [PERSON] " 04:24 - 04:43 " макаем в санину этого психа сумашедшего, афериста и мошенника, про побеги говорит тот, кто сбежал в первый день войны, бросил город и жителей - [PERSON] " 04:54 - 05:00 " ты, будучи мэром города Конотоп бросил жителей и город, и позорно сбежал" 05:25 - 05:45 "я тебе буду, сука, напоминать это каждый день, что ты сцыкун и тот человек который в первый день войны позорно сбежал и бросил жителей города Конотоп, Дорогие друзья, продолжаем открывать глаза на психически нездорового мэра города Конотоп - [PERSON]Переклад на державну мову: 00:03- 00:13 «продовжуємо вмочати в са... психічно хворого мера міста Конотоп, афериста, шахрая - [PERSON] » 04:24 - 04:43 «вмочаємо в сечу цього психа божевільного, афериста і шахрая, про втечу говорить той, хто втік у перший день війни, кинув місто й мешканців - [PERSON] » 04:54 - 05:00 «ти, будучи мером міста Конотоп покинув мешканців і місто, й з ганьбою втік» 05:25 - 05:45 «я тобі буду, сука, нагадувати це кожен день, що ти сцикун і та людина яка в перший день війни з ганьбою втікла і покинула мешканців міста Конотоп. Любі друзі, продовжуємо відкривати очі на психічно хворого мера міста Конотоп - [PERSON]» (далі - Інформація 4). [INFO] року на YouTube каналі «[INFO]» за посиланням: [INFO] [PERSON] , як автором, розміщено інформацію для перегляду необмеженого кола осіб під назвою: « [INFO] »,що в перекладі на державну мову «Конотопський піарщик і балабол!», Пряма мова: 00:46 - 00:50 "главным героєм как всегда есть психически нездоровый мэр города Конотопа - [PERSON] " 03:02 - 03:08 "обыкновенный конотопский пиздабол, который просто обещает, но никогда ничего не выполняет" 05:37 - 05:39 "мразь, подонок и негодяй" 10:37 - 10:40 "урод, подонок, мразь, негодяй" 10:56 - 11:09 " знайте, у нас мер конченый пиздабол. Самое страшное - урод, мразь, подонок и негодяй, который пиарится на войне, на жизнях людей" 11:16 -11:30 "звичайнісінький сикун, який в перший день війни злиняв з міста, бросивши город" 11:32 - 11:45 "мэр города [PERSON] , просто психически нездоровый человек, потенциальный врун, пиарщик, конченая мразь» Переклад на державну мову: 00:46 - 00:50 «головним героєм як завжди є психічно хворий мер міста Конотопа - [PERSON] » 03:02 - 03:08 «звичайний конотопський піздабол, який лише обіцяє, але ніколи нічого не виконує» 05:37 - 05:39 «мразь, покидьок й негідник» 10:37 - 10:40 «виродок, покидьок, погань, негідник» 10:56 - 11:09 « знайте, у нас мер кінчений піздабол. Найстрашніше - виродок, погань, покидьоки негідник, який піариться на війні, на життях людей» 11:16 -11:30 «звичайнісінький сикун, який в перший день війни злиняв з міста, покинувши місто» 11:32- 11:45 «мер міста Конотоп - [PERSON] , дійсно психічно хвора людина, потенційний брехун, піарщик, закінчена погань» (далі - Інформація 5). [INFO] року на YouTube каналі «[INFO]» за посиланням: [INFO] [PERSON] як автором, розміщено інформацію для перегляду необмеженого кола осіб під назвою: « [PERSON] - жалкий воришка!», що в перекладі на державну мову «Мер Конотопу [PERSON] - жалюгідний злодюжка!»: Пряма мова: 00:03 - 00:08 "психически нездоровый мэр города [PERSON] сошел полностью с ума, ворует бордюры " Переклад на державнумову: 00:03 - 00:08 «психічно хворий мер міста Конотопу - [PERSON] зійшов з глузду, краде бордюри» (далі - Інформація 6). [INFO] року на YouTube каналі «[INFO]» за посиланням: [INFO] [PERSON] , як автором, розміщено інформацію, для перегляду необмеженого кола осіб під назвою: « [INFO] », що в перекладі на державну мову «[INFO]» Пряма мова: 0:26 - 0:35 "я сомневался, но он болен, он очень болен, у него шизофрения. Не нужно быть экспертом в области психиатрии, чтобы поставить четкий диагноз" 0:40 - 0:45 "мэр города Конотопа -шизофреник" 01:26 - 01:28 "там наш псих..." 01:39 - 01:41 "ну любит он пиар, свою рожу свинячью посветить" 03:20 - 03:23 "твоим любимым Конотопом управляет шизофреник" 03:41-03:44 "это больной человек, шизофреник" 04:11 - 04:23 " [PERSON] нужно срочно убирать с должности мера города и лечить, лечить. [PERSON] , лечись! [PERSON] уже тебе полный пиздец. Ты себя полностью не контролируешь" Переклад на державну мову: 0:26 - 0:35 «я сумнівався, але він хворий, він дуже хворий, у нього шизофренія. Не потрібно бути експертом у галузі психіатрії, щоби встановити чіткий діагноз» 0:40 - 0:45 «мер міста Конотоп - шизофренік» 01:26 - 01:28 «там наш псих...» 01:39 - 01:41 «ну любить він піар, свою рожу свинячу висвітлювати» 03:20 - 03:23 «твоїм любим Конотопом керує шизофренік» 03:41-03:44 «це хвора людина, шизофренік» 04:11 - 04:23 « [PERSON] потрібно терміново прибрати з посади мера міста і лікувати, лікувати. [PERSON] , лікуйся! Ну вже тобі повний піздець. Ти себе повністю не контролюєш» (далі-Інформація 7). [INFO] на YouTube каналі «[INFO]» за посиланням: [INFO] [PERSON] , як автором, розміщено інформацію для перегляду необмеженого кола осіб під назвою: «Коррупционера во власть!»,що в перекладі на державну мову «Корупціонера до влади!», Пряма мова: 03:06 - 03:08 - "прибежал ко мне психически нездоровый [PERSON] " 03:28 - 03:34 "шизофреник, мэр города Конотоп, полусвободевец, недосвободевец - [PERSON] " Переклад на державну мову: 03:06 - 03:08 - «прибігав до мне психічнохворий [PERSON] » 03:28 - 03:34 «шизофренік, мер міста Конотоп, полусвободівець, недосвободівець - [PERSON] » (далі - Інформація 8). [INFO] на YouTube каналі « [INFO] » за посиланням: [INFO] [PERSON] , як автором, розміщено інформацію для перегляду необмеженого кола осібпід назвою: «Конотопский организм!», що в перекладі на державну мову: «Конотопский организм!» Пряма мова: 0:26 - 0:33 "а вот как психически нездоровый мэр города Конотоп, ну шизофреник, [PERSON] ...." 03:01- 03:06 "мы зарплату платим и тебе, полоумный, толстый, сука, сволочь и скотине" 04:25 - 04:28 "ну больной человек, что сделать" 04:59 - 05:03 "какой-то упырь, вор, мошенник, мразь" Переклад на державнумову: 0:26 - 0:33 «а ось як психічно хворий мер міста Конотоп, ну шизофренік, [PERSON] ....» 03:01- 03:06 «ми заробітну плату виплачуємо тобі, слабоумний, товстий, сука, сволота і скотина» 04:25 - 04:28 «ну хвора людина, що зробиш» 04:59 - 05:03 «якийсь упир, крадій, шахрай, мерзота» (далі - Інформація 9). Водночас, вище зазначена Інформація 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, у вигляді відео - роликів, додаткових коментарів, розміщувалася [PERSON] , як автором, і у телеграм - каналі « [INFO] » за посиланням [INFO] , підписниками якого є 19 462 тис. осіб (станом на 14 лютого 2023 року) для перегляду необмеженого кола осіб, зокрема за посиланнями: [INFO] від [INFO] року «...психически нездоровый мер города [PERSON] неплохо гулял прямо в горсовете... Готовился Путина встречать, ебанько?» Переклад на державну мову: «...психічно хворий мер міста [PERSON] непогано гуляв безпосередньо у міськраді.. .P.S. Готувався Путіна зустрічати, єбанько?!» [INFO] від [INFO] року «С кем или с чем спит псих мер?! Вся косяки психически нездорового мер города Конотоп [PERSON] - будут тепер на YouTube каналі «[INFO]» Переклад на державну мову: [INFO] ДАЙ НАМ БОЖЕ МИРНОЇ І ТИХОЇ НОЧІ! /символ/ Відео З ким або з чим спить псих мер?! Усі косяки психічно хворого мера міста [PERSON] - будуть тепер на YouTube каналі « [INFO] від [INFO] року «Психічно хворий міський голова міста [PERSON] заборонив діяльність Української православної церкви Московського патріархату на території Конотопа. О йобнутий, як тюряги боїться-піариться на всьому чому тільки може)...» Переклад на державну мову: «Психічно хворий міський голова міста [PERSON] заборонив діяльність Української православної церкви Московського патріархату на території Конотопа. О йобнутий, як тюрми боїться-піариться на всьому чому тільки може)...» [INFO] від [INFO] » Переклад на державнумову: « [INFO] »!» [INFO] від [INFO] - псыхыческы нездоровый мер города [PERSON] . [PERSON] край как был нужен громкий пиар на всю страну чтоб искусственно сделать из себе Героя и попытаться уйти от ответственности за все то, что натворил в первые дни начала войны...» Переклад на державну мову: «Відео. Недопіарщик [PERSON] і всія України - психічно хворий мер міста Конотоп [PERSON] . [PERSON] вкрай як був необхідний піар на усю країну щоби штучно зробити із себе [PERSON] та спробувати втекти від відповідальності за усе те, що витворив у перші дні початку війни...» [INFO] від [INFO] року Видео: «Мер города Конотоп [PERSON] - агент ФСБ?! «Мер города Конотоп [PERSON] - агент ФСБ?! Или какую другую оценку дать его действыям?!» Переклад на державну мову: «Мер міста Конотоп [PERSON]- агент ФСБ?! Відео: Агент ФСБ?! Мер міста Конотоп [PERSON] агент ФСБ?! Мер міста Конотоп [PERSON] агент ФСБ?! Чи яку іншу оцінку дати його діям?!» [INFO]від [INFO] року «Видео «РЕПОСТ! Мер сцыкун - сбежавший в первый день войны!» Переклад на державну мову: «ПЕРЕПОСТ! Мер сцикун - той, що утік у перший день війни!» [INFO] від [INFO] року Друзья, обязательно сделайте перепост! [INFO] .. .получат обещанные деньги психически нездорового мера города Конотоп [PERSON]!» Переклад на державнумову: «Друзі, обов`язково зробіть перепост! [INFO] ...отримають обіцяні гроші від психічно хворого мера міста [PERSON] ?! Вважаю, щоотримають! [INFO] від [INFO] року Друзья, обязательно сделайте перепост! [INFO] ...получат обещанные деньги психически нездорового мера города [PERSON] ?! Думаю что получат!» Переклад на державну мову: «Друзі, обов`язково зробіть пере пост! [INFO] …отримають обіцяні гроші від психічно хворого мера міста [PERSON] ?! Вважаю, що отримають! [INFO] від [INFO] «Кто еще не видел?! [INFO] И главное - не забудьте подписаться на You Тube канал!» Переклад на державну мову: «Хто ще не бачив?! [INFO] » [INFO] від [INFO] року «У мера все плохо, уже бордюры ворует, конченый. Решил напомнить на своем канале. [PERSON] еще там люди посмотрят.» [INFO] на державну мову: «У мера усе погано, вже бордюри краде, кончений. /смайлик/ Вирішив нагадати на своємуYouTube каналі. Нехай ще люди подивляться. [INFO] » [INFO] від [INFO] » [INFO] від [INFO] программа, для того чтоб Вы поняли, кого тянет во власть в нашем городе шизофреник [PERSON] [PERSON] [INFO] » Переклад на державну мову: «Фото: Корупціонер Друзі! Ну ось вам програма, для того щоб ви зрозуміли, кого тягне до влади у нашому місті шизофренік [PERSON] . [INFO] » [INFO] від [INFO] року «ну, что вы «амебы блядь, планктоны гребаные?! Вы че, крутые? Пишите заяви! Пошли нахрен, нет - нахуй идите. Пиздец вам всем»! .. .шизофреник - мер [PERSON] вот здесь [INFO] на державну мову: «ну, що ви «амеби блядь, планктони грьобані?! Ви що, круті? пишіть заяви! Пішли нахер, ні - нахуй йдіть, пиздець вам усім»! /смайлик/ друзі, сьогодні ми з Вами відвідаємо одну з нарад яка у Конотопський міськраді проводить шизофренік-мер [PERSON]. /знак питання/ ось тут /символ/ [INFO], (далі - Інформація 10). На підтвердження вказаного також досліджено скріншоти з телеграм - каналу «[INFO]» розміщених за посиланням [INFO] : [INFO] від [INFO] \Інформація1); [INFO] від [INFO] (Інформація 2); [INFO] від [INFO] (Інформація 2 і 3); [INFO] від [INFO] (Інформація 2 і 3) ; [INFO] від [INFO] (Інформація 2 і 3) ; [INFO] від [INFO] (Інформація 3); [INFO] від [INFO] (Інформація 4); [INFO] від [INFO] (Інформація 5); [INFO]від [INFO] (Інформація 5, автор дублює); [INFO] від [INFO] (Інформація 5, автор дублює); [INFO] від [INFO] (Інформація 6); [INFO] від [INFO] (Інформація 7); [INFO] від [INFO] (Інформація 8) [INFO]від [INFO] року (Інформація 9,10) (т.1 а.с.41-56) Оцінюючи вищезазначену судом інформацію №№1,2,3,4,5,6,7,8,9 та 10 на предмет наявності у ній оціночних суджень чи фактичних тверджень щодо позивача, а також щодо балансу між правом позивача на захист честі, гідності, ділової репутації та права відповідача на свободу слова та необхідністю втручання з боку держави у ці права, суд зазначає наступне. Указана інформація побудована із застосуванням образливих висловлювань на адресу позивача, зокрема, що він «психически нездоровый мэр города Конотоп, шизофреник», «не нужный пиар для того чтобы попытаться уйти от ответственности за все преступления которые [PERSON] совершил»; «жалкий воришка»; «фсбшный агент», «аферист, мошенник - [PERSON] ....сбежал в первый день войны, бросил город и жителей - [PERSON] ...ты, будучи мэром города Конотоп бросил жителей и город, и позорно сбежал...» Така інформація не є оціночними судженнями, а містить фактичні відомості, з яких випливає, що позивач є нездоровим, вчинив злочин, є порушником законів, і цю інформацію можна перевірити на предмет істинності. Так, на розміщеному відео (інформація №1), відсутні будь-які ознаки адміністративної будівлі Конотопської міської ради: таблиця, вивіска, стяготримач, які розміщені на центральному вході до адміністративної будівлі, відсутні будь - які ознаки позивача (його фото, чи відео - фіксація з його зображенням). З відео-запису зрозумілим є те, що такий запис здійснювався з проїжджої частини, проте проїжджа частина знаходиться близько 10 м від адміністративної будівлі Конотопської міської ради. Відтак, поширена відповідачем [PERSON] про позивача Інформація 1 є недостовірною та такою, що порушує його права на гідність, честь та ділову репутацію, оскільки позивач є міським головою міста Конотоп Сумської області (т. 1 а.с.23,24), а така поширена недостовірна інформація виставила позивача в негативному світлі з точки зору моральних якостей. Також відповідач [PERSON] стосовно позивача поширив наступну інформацію: «психически нездоровый, аферист и мошенник мэр города [PERSON] ... для того чтобы попытаться уйти от ответственности за все преступления которые [PERSON] совершил" що в перекладі на державну мову: «...психічно хворий, аферист і шахрай мер міста [PERSON] ... для того щоби спромогтися втекти від відповідальності за всі злочини які [PERSON] вчинив» та інформацію: «...психически нездорового мэра города Конотоп, афериста, мошенника - [PERSON] ....сбежал в первый день войны, бросил город и жителей - [PERSON] ...ты, будучи мэром города Конотоп бросил жителей и город, и позорно сбежал...» що в перекладі на державну мову...психічно хворого мера міста Конотоп, афериста, шахрая- [PERSON] » ... втік у перший день війни, кинув місто й мешканців - [PERSON] » ...будучи мером міста Конотоп покинув мешканців і місто, й з ганьбою втік». Крім того, суд проаналізував зміст висловлювань: «...психически нездоровый, аферист и мошенник мэр города [PERSON] ... для того чтобы попытаться уйти от ответственности за все преступления которые [PERSON] совершил", що в перекладі на державну мову: «...психічнохворий, аферист і шахрай мер міста Конотопа - [PERSON] ... для того щоби спромогтися втекти від відповідальності за всі злочини які [PERSON] вчинив»; « [PERSON] - жалкий воришка!», що в перекладі на державну мову: « [INFO] »; "психически нездоровый [PERSON] - фсбешный агент...", що в перекладі на державну мову: «психічно хворий [PERSON] - фсбешний агент...». З наведених висловлювань зрозумілим є те, що в таких висловлюваннях міститься інформація про причетність позивача до вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі деравжної зради, яку можна перевірити на предмет її дійсності. Так, позивач підтверджує відсутність у нього судимості витягом із інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особо до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № ВР-000667975, яка свідчить про те, що станом на 14 лютого 2023 року позивач не притягувався до кримінальної відповідальності в Україні (в тому числі і за державну зраду) (т.1 а.с.32). Довідка/Витяг про відсутність судимості та Довідка/Витяг з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення свідчать про те, що поширена відповідачем інформація про причетність позивача до вчинення корупційних кримінальних правопорушень не відповідає дійсності, а отже є недостовірною, негативною і такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації позивача, оскільки призводить до формування у суспільства негативного враження про нього і створює уявлення про те, що він причетний до протиправних дій на території України (т.1 а.с.33). Проаналізувавши зміст інформації: «...психически нездорового мэра города Конотоп, афериста, мошенника - [PERSON] ....сбежал в первый день войны, бросил город и жителей - [PERSON] ...ты, будучи мэром города Конотоп бросил жителей и город, и позорно сбежал...» що в перекладі на державну мову «...психічно хворого мера міста Конотоп, афериста, шахрая- [PERSON] » ... втік у перший день війни, кинув місто й мешканців - [PERSON] » ...будучи мером міста Конотоп покинув мешканців і місто, й з ганьбою втік» заявлена автором у стверджувальній формі про фактичні дані про вчинення позивачем кримінального правопорушення, а саме: «... мэра города Конотоп, афериста, мошенника - [PERSON] ... сбежал в первый день войны, бросил город и жителей [PERSON] , будучи мэром города Конотоп бросил жителей и город, и позорно сбежал...» що в перекладі на державну мову...психічно хворого мера міста Конотоп, афериста, шахрая- [PERSON] » ... втік у перший день війни, кинув місто й мешканців [PERSON] » ...будучи мером міста Конотоп покинув мешканців і місто, й з ганьбою втік» теж можна перевірити на предмет дійсності. З досліджених судом доказів встановлено, що позивач ініціював виділення коштів на потреби Мар`їнської міської територіальної громади Покровського району Донецької області (т. 1 а.с.29). 10 жовтня 2022 року позивачу присвоєно чергове військове звання: старший лейтенант (т.2 а.с.35). В період з 08 листопада 2014 року по 22 травня 2015 року сержант [PERSON] безпосередньо брав участь в антитерористичній операції (т.2 а.с.27,28-34). 24 лютого 2022 року за підписом міського голови [PERSON]. було винесено розпорядження про звільнення та призначення посадових осіб виконавчого комітету Конотопської міської ради, а також приймалися рішення про прийняття у комунальну власність Конотопської міської ради майна, переданого як гуманітарна допомога, та його розподіл (т. 1 а.с.26-28, т.2 а.с.18,19,20-24,25,26). Разом з тим, зміст висловлювань: «увесь тиждень усі центральні змі, усі центральні телеканали піарили цього психа божевільного розпорядженням, яким він там забороняє діяльність УПЦ МП на території Конотопської громади», якими відповідач [PERSON] критикував розпорядження позивача як міського голови про заборону Української православної церкви (Московського патріархату) на териториторії громади, на думку суду, не виходить за межі допустимої критики посадової особи органу місцевого самоврядування та не потребує їх спростування. Так, Європейський суд з прав людини вважає порушенням статті 10 Конвенції з прав людини задоволення національними судами позовів публічних діячів про спростування поширеної проти них інформації та заборони поширення такої інформації, оскільки ступінь публічності, якого набули дії особи, ступінь її участі у публічній дискусії обумовлюють ступінь її толерантності, який вона повинна виявляти стосовно критики. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Таким чином, [PERSON] , є публічною особою, а тому свідомо відкритий для прискіпливого контролю за його особою, як з боку активістів так і пересічних громадян. Крім того, враховуючи публічний статус позивача та те, що поширена інформація стосувалася його при здійсненні посадових обов`язків як публічної особи, та мала суспільний інтерес, позивач повинен бути терпимим до публічної критики, межа якої є ширшою від критики пересічних осіб. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогрессу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки "інформації" чи "ідей", які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає "демократичного суспільства" (KARPYUKANDOTHERSv. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року). Оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи або органу державноїв лади є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Вказані особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 11 вересня 2019 року у справі № 757/40646/17-ц (провадження№ 61-8718св19) та від 07 квітня 2021 року у справі№ 761/13926/17 (провадження№ 61-6669св19); У справі, яка є предметом розгляду в даному провадженні, судом установлено, що позивач [PERSON] є публічною особою, обіймає публічну посаду міського голови м. Конотоп Сумської області. Отже позивач має особливий статус і є публічною особою, тому межі допустимої критики щодо нього є значно ширшими, оскільки він безпосередньо відіграє важливу роль у діяльності громади, та його безпосередні дії становлять суспільний інтерес. Щодо висловлювань у кожній із публікацій про те, що позивач є «психічно нездоровим», «шизофреніком», дана інформація, на думку суду, є фактичним твердженням про стан здоров`я позивача та може бути спростована як така, що не відповідає дійсності. Стороною позивача була надана медична документація, зокрема довідка Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. Академіка Михайла Давидова» від 06.02.23 № 87/Іг, відповідно до якої [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває і за медичною допомогою не звертався та довідка Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. Академіка Михайла Давидова» від 06.02.23 № 88/Іг, відповідно до якої [PERSON] під наглядом у лікаря психіатра КНПКМР «Конотопська ЦРЛ імені ) ак. М. Давидова» не перебуває. За психіатричною допомогою не звертався (т.1 а.с.30,31) Водночас, висловлювання «...сбежал в первый день войны, бросил город и жителей - [PERSON] ... ты, будучи мэром города Конотоп бросил жителей и город, и позорно сбежал...» є прямими звинуваченнями, які заявлені у стверджувальній формі про фактичні дані, зокрема про невиконання позивачем, як посадової особи органу місцевого самоврядування, своїх обов`язків у перші дні повномасштабного вторгнення війск рф. Позивачем, на спростування даних тверджень відповідача [PERSON] , надано розпорядження Конотопської міської ради № 33-ОС, підписане позивачем як міським головою, датове 24 лютого 2022 року (т.1 а.с.26), що підтверджує перебування позивача на робочому місці в означений період. Отже, вказана поширена відповідачем інформація без надання належних підтверджень, доказів зазначеного, є негативною, образливою та такою, що виходить за межі виправданої (допустимої) критики, з урахуванням висвітлення на сайті YouTube на каналі « [INFO] » [INFO] та у телеграм - каналі « [INFO] » за посиланням [INFO] шляхом опублікування для перегляду необмеженого кола осіб щодо публічного діяча викладена у формі фактичних тверджень, яка, є такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Зазначені обставини відповідач належними та допустимими доказами не спростував. Відтак суд дійшов висновку, що такі висловлювання в бік позивача є недостовірними, не відповідають дійсності, та, відповідно, принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Згідно з ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Не зважаючи на те, що тягар доказування достовірності поширеної інформації покладається на позивача, разом із тим, під час розгляду даної справи відповідачем [PERSON] у порядку, визначеному ст. 81 ЦПК України, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження достовірності розповсюдженої ним інформації щодо позивача. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених позивачем по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог. Відповідно до п. п. 24, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 № 1, передбачено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона булла поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Якщо суд ухвалює рішення про право на спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності а також враховуючи те, що частина інформації, викладена у спірних інформаційних джерелах відносно позивача є недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права, а також враховуючи право позивача на спростування недостовірної інформації щодо себе, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог до відповідача [PERSON] та відмову у задоволенні позовних вимог позивача до ТОВ "Інформаційне агентство «[INFO]». Щодо вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди, суд керується наступним. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом заявленого позову, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] грошовий еквівалент моральної шкоди в розмірі 250000 грн. При цьому завдану йому моральну шкоду позивач пов`язував із приниженням його честі, гідності та ділової репутації через поширення недостовірної, неправдивої, в певній частині образливої за її змістом й негативної інформації про нього, приниженням його честі, гідності та ділової репутації та душевними стражданнями через хвилювання. Із урахуванням вищевстановлених обставин щодо поширення відповідачем частково недостовірної інформації та інформації із образливими висловами, її змісту, способу оприлюднення на невизначене коло осіб у мережі інтернет з відкритим загальним доступом, на думку суду, це завдало моральної шкоди позивачу, яка полягала у приниженні одночасно його честі, гідності та ділової репутації. При цьому, при оцінці особи позивача з точки зору соціальних відносин, його професійної діяльності та як людини, судом ураховується те, що позивач є громадянином України, міським головою, є мешканцем місцевої громади, тобто є відомою особою у громадсько-політичних та підприємницьких колах місцевої громади. Також, суд уважає, що стягнення моральної шкоди за поширення відповідачем інформації про позивача у виді оціночних суджень (суб`єктивної думки), які містять у своєму тексті образливі та ганебні вислови про [PERSON] , а також за поширення недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача на повагу до його честі, гідності та ділової репутації, що має місце у даному спорі, та який передбачено ст. ст. 23, 276, 280, 1167 ЦК України, й він узгоджується із подібними правовими позиціями, викладеними Верховним Судом у постановах Касаційного цивільного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 200/20351/18, від 30 вересня 2020 року у справі № 728/1144/19. Із огляду на вищенаведене, разом із констатацією самого факту поширення недостовірної інформації про позивача й порушення його права на повагу до його честі, гідності та ділової репутації, приймаючи до уваги засади розумності, справедливості й співмірності, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди [PERSON] 40 000 грн., що буде для позивача достатньою і справедливою сатисфакцією, ефективним та дієвим способом захисту порушеного особистого немайнового права цієї сторони. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко протии України" (Заява№ 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші протиУкраїни, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру у розмірі 6970,80 грн. та за здійснення перекладу з російської на державну мову 5000,00 грн. Судом встановлено, що 02 січня 2023 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Кайда Н.Я. було укладено договір про надання правової допомоги, п.3.2 якого визначено, що розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами у Додатку №1 до цього Договору (т. 2 а. с. 82-89). 18 лютого 2023 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Кайда Н.Я. укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 02 січня 2023 року, згідно з якою та детальним описом робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, розмір гонорару склав 12 000,00 грн., які були внесені позивачем на рахунок адвоката що підтверджується квитанцією від 05 липня 2023 року (т. 2 а. с. 82,83,95). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірниміз: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та з урахуванням критеріїв співмірності складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності доказів, клопотань та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представником позивача адвокатом Кайда Н.Я. витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 грн. є співмірними складності справи. В ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в розмірі - 41610,40 грн., що становить 16,43 % від заявленої позивачем суми - 253220,80 грн. (41610,40 х 100: 253220,80). Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума, у відсотковому співвідношенні від розміру задоволеної частини позовних вимог та становить: судового збору у сумі 1145,30 грн. (6970,80х16,43:100), витрат на правничу допомогу 1971,60 (12000х16,43:100) та за здійснення перекладу 821,50 грн. (5000х16,43:100), а всього - 3938,40 грн. З цих підстав,

Outcome: partial