Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

02.08.2023 позивач звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивувала тим, що з 19.01.2008 до 27.02.2020 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час перебування у шлюбі за спільні кошти вони придбали квартиру у [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.09.2010. Спірна квартира була зареєстрована за [PERSON] [INFO] у Головному військовому клінічному госпіталі м.Києва від отриманих при виконанні військового обов`язку поранень [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і на квартиру, яка була придбана ними під час шлюбу. Зазначає, що за життя поділу спільного майна подружжя ними не було проведено, оскільки після розлучення, вони з колишнім чоловіком та сином продовжували проживати у вищевказаній квартирі, спору щодо використання квартири також не мали. Отже, питання розподілу майна взагалі ніким не ставилось та не мало підстав. Після смерті колишнього чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на частку у спільній сумісній власності, але їй було відмовлено, оскільки частки не були виділені. Позивач у судовому засіданні та її представник, підтримали поданий позов. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~та їх\~представник,зазначили, що визнають позов. Відповідач [PERSON] та представник органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради, що діє в його інтересах не заперечили проти задоволення позову. Заслухавши\~ пояснення\~учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] \~та [PERSON] \~перебували у\~шлюбі,\~зареєстрованому 19.01.2008,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серія [NUMBER] \~від 19.01.2008\~(а.с.9). [INFO] у [PERSON] \~та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 18.07.2008 (а.с. 10). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.02.2020 шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.09.2010 вбачається, що [PERSON] купив у [PERSON] та [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Продаж квартири вчинено за 40 000 грн. Договір купівлі-продажу квартири вчинено за згодою дружини покупця [PERSON] (п.10 договору) (а.с.22-23). З\~відомостей Державного\~реєстру речових\~прав вбачається,\~що право\~власності на\~нерухоме майно\~двокімнатну квартиру\~за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (а.с.24). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 03.04.2023 (а.с.8). За життя [PERSON] між колишнім подружжям не було розподілено майно, що є сумісною власністю подружжя. Згідно відповіді Другої ніжинської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулися: син померлого\~ [PERSON] , [INFO] , батько померлого [PERSON] та матір померлого\~ [PERSON] , що також підтверджується копією спадкової справи (а.с. 49-65). Згідно Звіту про оцінку майна, вартість квартири за адресою: [ADDRESS] ,\~ складає 200 000 грн (а.с.30). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч.1 ст.60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст.60\~СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними у період шлюбу. Відповідно до\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При визначенні майна, яке підлягає поділу, необхідно вирішити питання, коли саме сторонами припинений шлюб; обсяг спільного майна, нажитого за час ведення спільного господарства; джерел його придбання, наявності боргів подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначеностаттею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч.3 ст.61 СК України кореспондує частині четвертій ст.65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин, за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя та яке використане саме в інтересах сім`ї. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.70 СК України, ст.372\~ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Враховуючи зазначені приписи закону суд дійшов висновку, що квартира за адресою: [ADDRESS] , була набута сторонами під час перебування у шлюбі, а тому потенційно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з метою захисту права власності позивача.

Outcome: approved