Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

у жовтні 2023 року [PERSON] (далі - [PERSON] , заявник) звернулась до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 6 вересня 2023 року вона звернулась до Дарницького відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області з метою встановлення її особи та отримання паспорту громадянина України вперше по досягненню вісімнадцятирічного віку, однак отримала відмову. Тому виникла необхідність встановити особу заявника та факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24 серпня 1991 року. Зазначає, що народилась [INFO] у місті Бобровиця, Чернігівської області, її мати - [PERSON] та батько - [PERSON] померли. До 2006 року [PERSON] проживала у місті Бобровиця, Чернігівської області. В період з 1989 року по 1995 рік відвідувала Бобровицький заклад дошкільної освіти ясла-садок «Веселка». Після здобуття дошкільної освіти, заявник вступила до Бобровицького середнього загальноосвітнього закладу «Гімназія -школа I-III ступенів» м. Бобровиця, Чернігівської області. У 2003 році закінчила 9 класів та отримала свідоцтво про базову загальну середню освіту. 3 листопада 2003 року вибула до Бобровицької районної вечірньої загальноосвітньої школи II-III ступенів Бобровицького району Чернігівської області. У 2006 році закінчила Бобровицьку районну вечірню загальноосвітню школу II-III ступенів Бобровицького району Чернігівської області. По закінченню школи у період з 2008 по 2015 рік проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , весь час спільного проживання знаходилась на повному утриманні чоловіка та офіційно не була працевлаштована. У зв`язку з цим, не зверталась до органів міграційної служби за отриманням паспорту громадянина України. [INFO] чоловік заявниці - [PERSON] помер. З того часу, [PERSON] тимчасово без офіційної реєстрації проживає в місті Києві, зараз за адресою: [ADDRESS] . Встановлення особи [PERSON] має для неї юридичне значення та необхідне їй для отримання паспорту громадянина України та здійснення нею своїх конституційних прав, оскільки без такого документу вона позбавлена можливості отримати доступ до таких послуг як охорона здоров`я та соціальні послуги, у заявниці виникають труднощі із пересуванням, перешкоди з працевлаштуванням, орендою житла, відкриттям банківських рахунків. Вона не може отримати ідентифікаційний номер та сплачувати податки, й відповідно мати нарахування трудового стажу для призначення пенсії у майбутньому. Ухвалою від 14 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 14 грудня 2023 року. 14 грудня 2023 року в судове засідання з`явились заявник та її представник - адвокат Буртовий М.В. Заінтересована особа, повідомлена належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити, зазначила, що ніколи не отримувала паспорт, оскільки проживала в цивільному шлюбі з чоловіком й не мала в цьому потреби, наразі працює неофіційно, винаймає житло, раніше притягалась до адміністративної та кримінальної відповідальності. Судове засідання відкладено на 8 лютого 2024 року з метою витребування інформації. 8 лютого 2024 року заявник та її представник - адвокат Буртовий М.В. заяву підтримали, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи, повідомлений належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Заслухавши заявника, його представника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Заявник [PERSON] просить суд встановити її особу, місце народження та бажає отримати паспорт громадянина України, а тому звернулась до суду із заявою про встановлення особи заявника та факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24 серпня 1991 року. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , місце народження - Україна, Чернігівська обл., Бобровицький р-н., м. Бобровиця, мати -[PERSON] , батько - [PERSON] , про що свідчить повторне свідоцтво про народження, яке зареєстроване Бобровицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районні Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 42 (а.с. 14). Згідно довідки від 25 вересня 2023 року [PERSON] відвідувала Бобровицькі ясла-садок «Веселка» в період з 1989 по 1995 рік (а.с. 11). З 1994 по 2003 рік заявник навчалась в Бобровицькому середньому загальноосвітньому закладі № 1 «Гімназія-школа I-III ступенів» м. Бобровиця, Чернігівської області. У 2003 році закінчила 9 класів та отримала свідоцтво про базову загальну середню освіту [NUMBER] та додаток до свідоцтва [NUMBER] , про що є запис на сторінка 104, 105, книги обліку й видачі свідоцтв про базову загальну середню освіту. 3 листопада 2003 року вибула до Бобровицької районної вечірньої загальноосвітньої школи II-III ступенів Бобровицького району Чернігівської області, про що є запис на сторінці 218 Алфавітної книги записів учнів. У 2006 році закінчила Бобровицьку районну вечірню загальноосвітню школу II-III ступенів Бобровицького району Чернігівської області та отримала атестат [NUMBER] та додаток до атестату [NUMBER], про що є запис на сторінках 52, 53, Книги обліку бланків та видачі атестатів про повну загальну середню освіту (а.с.15-21). Окрім того, [PERSON] в судових засіданнях зазначала, що притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності. Відповідно до відповіді Броварського міськрайонного суду Київської області в матеріалах кримінальної справи № 1201711100130003232 від 16 серпня 2017 року за обвинуваченням, зокрема, [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення відсутня інформація та копії документів на підставі яких встановлено особу обвинуваченої (а.с. 56). Станом на 15 січня 2024 року за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Бобровиця Чернігівської області, 17 листопада 2017 року Броварським міським судом Київської області засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі (а.с. 66). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що знайома з [PERSON] та її батьками з народження, вони жили поряд та навчались в м. Бобровиці. В 2006 році заявник поїхала в м. Бровари, познайомилась зі своїм чоловіком з яким проживала в подальшому та який її утримував, 4 роки тому переїхала до Дарницького районну, після школи більше не навчалась та наданий момент працює в кав`ярні. Свідок [PERSON] , яка є дочкою померлого цивільного чоловіка [PERSON] повідомила, що знайома з заявницею з 2007 року, батько хотів, щоб заявник займалась її вихованням та не працювала. Зазначила, що заявника знає як [PERSON] та їй відомо, що вона родом з м. Бобровиці. Наразі проживають окремо. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України«Про громадянствоУкраїни» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України єЗакон України«Про громадянствоУкраїни» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України». Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 5 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, який має юридичне значення. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні належними та допустимими доказами заявник підтвердила факт її постійного проживання на території України. Заявнику [PERSON] встановлення особи та факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідне для реалізації належних прав як громадянина України в майбутньому, тому враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved