Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

\~ І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Самарська Юлія Володимирівна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилалась на те, що [INFO] на території м. Бердянськ Запорізької області, а саме в лікарні помер її батько [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді частки на квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та іншого майна, яке належало батькові позивача. Далі позивач зазначає, що маючи намір прийняти спадщину, вона 09.09.2023 року звернулася до державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Самарської Ю.В., яка листом від 09.08.2023 року за № 674/01-16 повідомила їй про те, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини . Позивач вважає, що вона пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через військову агресію російської федерації та окупацію м. Маріуполя вона змогла отримати свідоцтво про смерть свого батька лише після отримання документів на підтвердження факту смерті на окупованій території та отримання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2023 року у справі № 686/11660/23. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду та просити суд визнати поважними причини пропущення строку для прийняття спадщини та визнати їй, [PERSON] , додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та її представник у відкрите судове засідання не з`явилися, надали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. У такій письмовій заяві вимоги підтримали та просять задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у відкрите судове засіданні не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив винести рішення на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Самарська Юлія Володимирівна, у відкрите судове засідання не з`явилася,\~\~ надала \~\~до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та винести рішення відповідно до чинного законодавства. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження (повторне) серія [NUMBER] , виданого 04.03.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), позивач має такі анкетні дані: [INFO] « [PERSON] », про що 09.04.1973 року складено відповідний актовий запис № 282, де батьками записані « [PERSON] » та « [PERSON] ». Матеріалами справи підтверджено, що згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку з укладанням шлюбу 23 жовтня 1993 року з [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , а відтак є спадкоємцем першої черги згідно вимог ст. 1261 ЦК України. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2023 року по справі № 686/11660/23 заяву позивача [PERSON] задоволено. Вирішено встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Тюхтет Тюхтетського району Красноярського краю, громадянина України, який помер [INFO] , причина смерті: ідіомазичний міслофіброз, місце смерті: м. Бердянськ, Запорізької області. Рішення суду набрало законної сили. Матеріалами справи також підтверджено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.05.2023 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Також матеріалами справи підтверджено, що згідно відповіді № 540 від 09.09.2023 року, наданої начальником ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» Астаніною Н.М., право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року зареєстровано ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням міського майна від 07.06.2002 року за № 23489, про що зроблено реєстраційний запис від 19.08.2002 року та внесено до реєстраційної книги за реєстровим № 39892. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до\~\~державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Самарської Ю.В., яка листом від 09.08.2023 року за № 674/01-16 повідомила їй про те, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки у позасудовому порядку позивач позбавлена можливості врегулювати вказані спадкові правовідносини, то суд доходить висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Положенням ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Частиною 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2023 року №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 24 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 року внесено зміни до частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач, звертаючись до суду із позовом, серед поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує на те, що вона перебувала на окупованій території в місті Маріуполі, а після виїзду на підконтрольну Україні територію м. Хмельницький втратила зв`язок зі спадкодавцем, а коли дізналась про його смерть була змушена встановлювати факт смерті. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Отже, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, можуть бути визнані судом поважними, оскільки, самі по собі ці обставини свідчать про поважність причин пропуску зазначеного строку, та позивачем надано допустимі та належні докази на підтвердження поважності пропуску для подання заяви про прийняття спадщини. Так, обставини, які викладені позивачем, зокрема початок збройної агресії російської федерації щодо України, той факт, що позивач перебувала на окупованій території в місті Маріуполі, а після виїзду на підконтрольну Україні територію втратила зв`язок зі спадкодавцем, а коли дізналась про його смерть була змушена встановлювати факт смерті, обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відтак, причини пропуску встановленого законом строку суд вважає поважними, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визначити їй додатковий строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також суд враховує і ту обставину, що в даному випадку між закінченням строку прийняттям спади шени та подачею зави про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини пройшов незначний часовий проміжок. У відповідності до ч.3ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів\~\~ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача у пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved