Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , який зареєстрований 04.09.2010 року Виконавчим комітетом Моршинської міської ради Львівської області, до суду звернувся [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. Ухвалою суду від 20.12.23 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До судового засідання позивачем [PERSON] надано заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Також у позові зазначено, що син [PERSON] , [INFO] залишається проживати з матір`ю. Відповідач [PERSON] надала до судового засідання заяву про визнання позову, в якій зазначено також, що їх спільний син [PERSON] , [INFO] залишається проживати з нею, позов просить розглянути без її участі. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2010 року Виконавчим комітетом Моршинської міської ради Львівської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 29.11.2023 року Київським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), актовий запис про шлюб 26). Від шлюбу подружжя має спільного сина [PERSON] , [INFO] . В позові не зазначено про наявність між сторонами спору щодо місця проживання спільної дитини та поділу спільного майна подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Суд приймає до уваги той факт, що сторони дійшли згоди щодо проживання спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved