Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу після ДТП, завданої джерелом підвищеної небезпеки та моральної шкоди. Рішенням від 06 вересня 2023 року позов було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «HYNDAI ELANTRA», д.р.н. [NUMBER] на спеціалізованому підприємстві автомобільного сервісу «HYNDAI» у розмірі 85346,92 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1303,67 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. Однак, при ухваленні судового рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч.3-4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. На підставі ч.4 ст.270 ЦПК України суд не вбачає необхідності викликати учасників справи. 12 липня 2023 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Олексієнка М.М. до суду надійшла заява про стягнення судових витрат, у якій просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, зокрема стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 28000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування надано до суду: копію договору №18/06/21-ЦС про надання професійної правничої допомоги від 18 червня 2021 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та адвокатом Олексієнком М.М., копію додаткової угоди №1 до договору №18/06/21-ЦС про надання професійної правничої допомоги від 18 червня 2021 року, ордер серії КС №880734 від 22 червня 2021 року, копії актів виконаних робіт від 22.06.2021, від 24.06.2021, від 08.07.2021, від 12.07.2021, від 05.10.2021, від 17.11.2021, від 01.12.2021, від 02.11.2022, від 29.09.2022, від 30.11.2022, від 21.02.2023, від 03.05.2023, від 06.07.2022, копії меморіальних ордерів від 19.06.2021, від 24.09.2021, від 18.10.2021, від. 02.12.2021, від 21.02.2022, копії платіжних інструкцій від 16.12.2022, від 01.03.2023, від 15.05.2023. 05 вересня 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Чучковська О.В. подала заперечення щодо стягнення судових витрат на користь відповідача [PERSON] , у яких зазначила, що розмір судових витрат, заявлених до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену у попередньому розрахунку. Також представником відповідача не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та належних доказів на підтвердження понесення [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 28000 грн. Просила покласти всі судові витрати, понесені [PERSON] при розгляді даної цивільної справи у розмірі 28000 грн, на [PERSON] 08 вересня 2023 року представником позивача - адвокатом Чучковською О.В. подано заяву про солідарне стягнення судових витрат, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] всі судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи у розмірі 117138 грн, які складаються з судового збору (1926 грн за подання позовної заяви та 454 грн за подання заяви про забезпечення позову) та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема: - витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 101000 грн; - витрат, пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи - 6700 грн за проведення експертного інженерно-технічного дослідження, 4500 грн - за проведення судової автотоварознавчої експертизи; - витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, - 1190 грн за огляд автомобіля; 1258 грн - за складання акту дефектовки, перевірки кутів нахилу коліс; - витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду - 110 грн за виконання ухвали про забезпечення позову. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору №2 про надання професійної правничої допомоги від 28 листопада 2020 року, укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Чучковською О.В., ордер серії КС №505080 від 10 лютого 2021 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії №2203/10 від 27 лютого 2003 року, копію додаткової угоди №1 від 28 листопада 2020 року до договору №2 від 28 листопада 2020 року про надання професійної правничої допомоги, копії акту-рахунку № 2/1 від 02.04.2021 р., акту-рахунку № 2/2 від 25.03.2022 р., акту-рахунку № 2/3 від 05.12.2022 року, акту рахунку № 2/4 від 08.09.2023 року та оригінали квитанцій про оплату від 11.12.2020 р. № 5413, від 26.03.2021 р. № 2320, від 02.04.2021 р. № 5471, від 25.03.2022 р. № 61299603, від 02.06.2022 року № 1944, від 06.07.2022 року № 2627, від 12.08.2022 р. № 2179, від 03.10.2022 року № 7218, від 07.11.2022 року № 4478, про сплату позивачем 101 000, 00 грн.; копію акту прийому-передачі виконаних робіт № 493 від 06.11.2020 р. (за дефектування автомобіля, перевірку кутів нахилу коліс, ротацію коліс) з копією квитанції № 020733 від 06.11.2020 р. про сплату позивачкою 1 258, 00 грн.; копію договору № 0302/21 про надання послуг по виконанню автотехнічного дослідження обставин ДТП від 03.02.2021 р. з копією Акту наданих послуг № 18 від 05.02.2021 р., копія квитанції № 35158495-1 від 05.02.2021 р. про сплату позивачкою 6 700, 00 грн.; копія договору про надання експертних послуг від 28.12.2020 р., копія додатку до договору про надання експертних послуг від 28.12.2020 р. (додаток був укладений 19.03.2021 р.), копія Акту наданих послуг від 24.03.2021 р., копія квитанції № 35888745-1 від 24.03.2021 р. про сплату позивачем 4 500 грн, копія опису документів, що надано до ЦНАП від 14.06.2021 р., копія картки прийому заяви № 261380671 від 14.06.2021 р., копія квитанції про сплату адміністративного збору 110 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог та відмову в частині позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] , а також враховуючи, що заявлені до відшкодування позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] 114758 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат. При цьому суд зауважує, що рішенням суду вирішено питання про відшкодування позивачу понесених судових витрат зі сплати судового збору. Також необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 28000 гривень в рахунок відшкодування понесених відповідачем судових витрат, які підтверджені належними доказами, та є співмірними із складністю справи, часом та обсягом робіт виконаних адвокатом.

Outcome: approved