Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до Володарської селищної територіальної громади про визнання права власності на незавершене будівництво та громадські приміщення. В обґрунтування позову позивач зазначив, що в 2012 році у виконання своїх зобов`язань перед Товариством він передав нерухоме майно: добудовані ним об`єкти нерухомості до бару « [INFO] » (незавершене будівництво) та існуючі, які вказані в технічному паспорті, а саме: група нежитлових приміщень загальною площею 27.3 кв. м. та господарські будівлі та споруди (погріб та накрита площадка площею 50 кв.м.).Згідно вищевказаних домовленостей, 26.09.2012 році був зареєстрований Статут ТОВ «Простір ЛТД» (Товариство) в новій редакції і зі зміною учасників, де в шостому розділі Статуту пункт 6.7 зазначені нежитлові приміщення загальною площею 27.3 кв. м. та господарські будівлі, як статутний капітал [PERSON] , які позивач зазначає, що йому передав. Позивач зазначив, що відповідно до цих домовленостей [PERSON] мав викупити іншу частину Бару та забезпечити функціонування цілісного комплексу, але через важку хворобу він не зміг це зробити і тому згідно нотаріально оформленої заяви від 07.05.2014 року повернув позивачу та [PERSON] право власності в статутному фонді Товариства у відношенні 60 і 30 відсотків, що в грошовому виразі становить 100 000 грн.. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за [PERSON] , право власності на об`єкти нерухомості незавершеного будівництва - група нежитлових приміщень загальною площею 27.3 кв. м. та на господарські споруди (погріб та закрита площадка площею 50 кв.м.), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 03.11.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 06.12.2023 та залучено [PERSON] в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову. 06.12.2023 року підготовче судове засідання відкладено на 09.01.2024 року. 09.01.2024 року ухвалою Володарського районного суду Київської області вказану справу призначено до судового розгляду на 23.01.2024 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення про виклик до суду опубліковане на офіційному сайті Володарського районного суду Київської області, рекомендовані поштові повідомлення про вручення, проте не скористалася своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наданої першої сторінки з Статуту ТОВ «Простір ЛТД» в новій редакції від 2012 року (а.с. 7), пункту 6.7. для забезпечення діяльності Товариства створюється статутний капітал у розмірі 100 (сто тисяч) гривень, за рахунок внесків та передачі майна Учасників у статутний капітал саме: - [PERSON] - 90 000 (девяносто тисяч) гривень - незавершене будівництво нежилого приміщення площею 27,3 кв.м та господарські будівлі (погріб, накриття площадки - 50 кв.м), що знаходиться по [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,458: кадастровий номер 3221688002:02:012:0005, яка розташована в с. Надросівка, Володарського району, Київської області; внесок - дев`ять тисяч гривень та загалом внесок у статутний капітал складає 90%. - [PERSON] - 10 000 (десять тисяч) гривень - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,083 га /дер- акт ЯЖ №883294 від 21.10.2008 р./,яка. розташована по [ADDRESS] ; внесок - одна тисяча гривень та загалом внесок у статутний капітал складає 10%. Відповідно до п. 6.8. Товариство може змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного капіталу за рішенням Учасників Товариства. Згідно наданої заяви від 07.05.2014 року [PERSON] , учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Простір ЛТД", заявив про свій вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Простір ЛТД", код платника податків за ЄДРПОУ: 20588024, що знаходиться за адресою: 09300, Київська область, Володарський район, смт Володарка, вул. Миру, буд. №11. Припиняючи свою участь в складі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Простір ЛТД", відступив (передав) належні йому 90% (дев`яносто відсотків) статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Простір ЛТД", громадянину - [PERSON] - 60% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Простір ЛТД" місце проживання якого: [ADDRESS] та громадянину - [PERSON] - 30% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Простір ЛТД", місце проживання якого: [ADDRESS] , з дотриманням вимог чинного законодавства щодо наступної процедури юридичного оформлення переходу до правонаступника відповідних прав на умовах, які були попередньо узгоджені (а.с. 9). Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить 50 або більше відсотків, може вийти з товариства за згодою інших учасників. Статутом товариства може бути встановлено, що учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить 50 або більше відсотків, може вийти з товариства без згоди інших учасників. Відповідне положення включається до статуту товариства або виключається з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь усі учасники товариства. Рішення щодо надання згоди на вихід учасника з товариства може бути прийнято протягом одного місяця з дня подання учасником заяви, якщо інший строк не передбачений статутом. Проте позивач, не надав повністю всього тексту статуту для всебічного та повного огляду судом, оскільки з одного аркуша копії статуту не можливо встановити порядку виходу учасника з ТОВ «Простір ЛТД». Таким чином, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов`язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку. Згідно з копією договору оренди земельної ділянки від 26.07.2006 року укладеного між Володарською селищною радою Володарського району, Київської області в особі селищного голови Поліщука Руслана Миколайовича та [PERSON] , в оренду була передана земельна ділянка загальною площею 0,0815 під розміщення існуючого гриль-бару « [INFO] » терміном на 5 (п`ять) років (а.с. 8), з наданого позивачем договору оренди земельної ділянки слідує, що фактично він закінчився в 2011 році, про продовження терміну вказаного договору оренди позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували його право користування земельною ділянкою За змістом статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Відповідно до статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Відповідно до статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. У разі якщо у 45-денний строк з дня реєстрації клопотання про надання дозволу на використання земель державної або комунальної власності в період виконання будівельно-монтажних робіт відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування не надав такого дозволу або вмотивовану відмову в його наданні, особа, яка подала клопотання, з наступного дня після закінчення зазначеного строку має право проводити будівельно-монтажні роботи без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до статті 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Якщо, спірне будівництво здійснювалося без отримання дозвільної документації, відтак є самочинним, відповідно до ст. 376 ЦК України. Саме тому, з наданих позивачем копій документів в неповному їх вигляді: а саме: однієї сторінки Статуту ТОВ «Простір ЛТД» в новій редакції від 2012 року та договору оренди земельної ділянки, який закінчився в 2011 році (а.с. 8), з копії двох сторінок технічного паспорту (а.с.5-6) на гриль-бар «[INFO]», по [ADDRESS] , який виготовлено 30.10.2020 року, та з якого убачається, що замовником є ТОВ «ПРОСТІР ЛТД», і плану гриль-бару «[INFO]» (а.с. 10) неможливо встановити право власності на об`єкти незавершеного будівництва - групу нежитлових приміщень загальною площею 27,3 кв.м. та на господарські споруди (погріб та закрита площадка площею 50 кв.м), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Інших підтверджуючих документів щодо права власності на об`єкти незавершеного будівництва позивачем не було надано. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проте, відповідач не заперечував права власності на вказані позивачем у позовній заяві об`єкти нерухомості незавершеного будівництва. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає. У зв`язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. Визнання права власності та об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Відповідне положення міститься у постанові КЦС від 05.08.2020 року у справі №760/21223/17Ц. Відповідно до позиції Верховного суду, вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити усі обставини справи зокрема: -чи є позивач власником (землекористувачем) земельної ділянки, при визнанні права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на якій збудована нерухомість; - чи звертавсь він до компетентного органу про прийняття забудови до експлуатації; - чи є законною відмова у такому прийнятті; - чи є порушення будівельних норм та встановлених правил. При вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право та виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених ст. ст. 27, 29-31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (ст. ст. 34, 37 цього Закону). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не додержано встановленого законом порядку виконання будівельних робіт і введення об`єкта в експлуатацію, жодних доказів про наявність у позивача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт із будівництва вище вказаного об`єкта та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку до суду не надано, матеріали справи таких документів не містять, суд вивчає відсутність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності та нерухоме майно, оскільки визнання права власності та об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено (Постанова ВС від 21.03.2019 року №909/175/18). За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання права власності на незавершене будівництво та громадські приміщення. Інших доводів, які б спростували або обгрунтували позовні вимоги, сторонами не надано. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed