Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Закарпатська обласна державна адміністрація, в інтересах якої діє Закарпатська обласна прокуратура, звернулася в суд з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: державне підприємство «Ужгородське лісове господарство», Середнянська селищна рада, про визнання недійсними наказів, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельних ділянок. В обґрунтування позову Закарпатська обласна прокуратура посилається на те, що за результатами опрацювання нею матеріалів кримінального провадження №42020070000000469, відомості про яке 21.10.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено підстави для представництва інтересів держави в суді у правовідносинах, що виникли внаслідок інвентаризації ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області земель за межами населених пунктів на території Киблярівської сільської ради Ужгородського Закарпатської області та надання таких у приватну власність. Вказує, що на підставі наказів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 59 від 21.02.2019 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності», № 129 від 13.05.2019 «Про деякі питання проведення заходу з інвентаризації земель державної власності» та договору № 12-Г від 21.02.2019 на проведення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, укладеного між Держгеокадастром та ДП «Центр державного земельного кадастру», зазначеним держпідприємством проведено роботи щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Як наслідок, Закарпатською регіональною філією зазначеного державного підприємства виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, з якої вбачається, що за результатами проведення інвентаризації земель сформовано 63 земельні ділянки загальною площею 137,6590 га. Зокрема, зазначає, що в ході проведення інвентаризаційних робіт сформовано земельну ділянку площею 53,4099 га, яка зазначається в технічній документації як «земельна ділянка з інвентаризаційним номером 61», що підтверджується наявними в документації документами. Також вказує, що згідно з поконтурною експлікацією земель по землекористувачах, площах та угіддях на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, а також відповідно до відомості нумерації контурів, їх площ та угідь, земельна ділянка з інвентаризаційним номером 61 складається з угідь - сіножатей. Надалі, 01.12.2019 відомості про земельну ділянку площею 53,4099 га з інвентаризаційним номером 61 внесено до Державного земельного кадастру, та такій присвоєно кадастровий номер - 2124883000:10:011:0004. Також вказує, що наказом Держгеокадастру № 3721-сг від 13.12.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населених пунктів на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Після чого, 07.08.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Ужгородської міської ради проведено державну реєстрацію права власності держави в особі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 площею 53,4099 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 280307567 від 20.10.2021. Зазначає також, що 11.08.2020 Держгеокадастром вжито заходи щодо поділу такої на 29 земельних ділянок - 2124883000:10:011:0010 площею 1,9994 га, 2124883000:10:011:0011 площею 2 га, 2124883000:10:011:0012 площею 2 га, 1124883000:10:011:0013 площею 2 га, 2124883000:10:011:0014 площею 2 га, 2124883000:10:011:0015 площею 2 га, 2124883000:10:011:0016 площею 2 га, 2124883000:10:011:0017 площею 2 га, 2124883000:10:011:0018 площею 2 га, 2124883000:10:011:0019 площею 2 га, 2124883000:10:011:0020 площею 2 га, 2124883000:10:011:0021 площею 2 га, 2124883000:10:011:0022 площею 2 га, 2124883000:10:011:0023 площею 2 га, 2124883000:10:011:0024 площею 2 га, 2124883000:10:011:0025 площею 2 га, 2124883000:10:011:0026 площею 2 га, 2124883000:10:011:0027 площею 2 га, 2124883000:10:011:0028 площею 2 га, 2124883000:10:011:0029 площею 2 га, 2124883000:10:011:0030 площею 2 га, 2124883000:10:011:0031 площею 2 га, 2124883000:10:011:0032 площею 2 га, 2124883000:10:011:0033 площею 2 га, 2124883000:10:011:0034 площею 2 га, 2124883000:10:011:0035 площею 2 га, 2124883000:10:011:0036 площею 0,12 га, 2124883000:10:011:0009 площею 0,12 га, 2124883000:10:011:0037 площею 1,1705 га, що підтверджується фотокопією з публічної кадастрової карти України та інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294464417, 294464721, 294465048, 294465472, 294466010, 294465809, 294466317, 294466741, 294467001, 294467327, 294467869, 294468028, 294468445, 294468534, 294468679, 294469078, 294469334, 294469572, 294469862, 294470187, 294470328, 294470760, 294470902, 294471098, 294471509 та 294471622 від 13.01.2022, № № 196122265, 296122138 та 296121982 від 25.01.2022. Вказує, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 4835-сг від 02.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок» 26 земельних ділянок з вищезазначеного переліку передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства наступним громадянам: [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0010 площею 1,9994 га; [PERSON] земельну ділянку кадастровим номером 2124883000:10:011:0011 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0012 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0013 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0014 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0015 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0016 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0017 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0018 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0019 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0020 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0021 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0022 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0023 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0024 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0025 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0026 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0027 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0028 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0029 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0030 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0031 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0032 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0033 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0034 площею 2,0 га; [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0035 площею 2,0 га. На підставі договорів купівлі-продажу № № 2576, 2577, 2578, 2579, 2580 від 04.11.2020, № № 2592, 2593, 2594, 2601, 2604 від 05.11.2020, № 2622 від 06.11.2020, укладених між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , останній набув право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, загальною площею 22 га. Однак, вважає, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 3721-сг від 13.12.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок» в частині затвердження технічної документації щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 та наказ вказаного державного органу влади № 4835-сг від 02.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу власність земельних ділянок» є незаконними та підлягають визнанню недійсними (наказ № 3721-сг від 13.12.2019 у зазначеній частині), а земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033 витребуванню на користь держави, виходячи з наступного. З висновку експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, складеного в рамках кримінального провадження № 42020070000000469 за результатами проведення експертизи з питань землеустрою, вбачається, що розроблена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Киблярівської сільської ради, зокрема в частині ділянки якій було присвоєно кадастровий номер 2124883000:10:011:0004 (в технічній документації вказана під № 61 площею 53,4099 га) не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землевпорядкування. Так в ході проведення експертних досліджень встановлено, що відповідно до усіх матеріалів технічної документації, склад угідь земельної ділянки, якій було присвоєно кадастровий номер 2124883000:10:011:0004 (в технічній документації відповідає № 61 площею 53,4099 га) визначений як сіножаті. Вказує, що класифікація видів земельних угідь, що є додатком до постанови Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.12.2012 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» визначає, що підгрупа сіножаті включає сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для сінокосіння, до яких необхідно включати рівномірно вкриті деревиною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків земельної ділянки. Водночас, експертом, за результатами дослідження наявних в матеріалах кримінального провадження відеоматеріалів та протоколу огляду місцевості від 11.11.2020 констатовано, що територія земельної ділянки з кадастровим номером 1124883000:10:011:0004 суцільно вкрита лісовою рослинністю, а саме деревами віком близько 50 років та густими чагарниками, при цьому, ознак систематичного використання для сінокосіння не виявлено. Як підсумок, у висновку експерта зазначається, що виконавець робіт із землеустрою не вказав в переліку земельних ділянок у розрізі угідь у порівняльній таблиці відомості щодо фактичного використання земельної ділянки та складу її угідь. В результаті таких дій, всупереч ст. ст. 11, 15, 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 24 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» до Державного земельного кадастру було внесено неправдиві відомості про склад угідь земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004. У зв`язку з наведеним, вважає, що визначення в технічній документації складу угідь земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 як сіножатей, призвело до незаконного віднесення вказаної земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення, поза як така рівномірно вкрита лісовою рослинністю. Також, зазначає, що відповідно до додатку 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.12.2012 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» вказано вид земельних угідь, зокрема, земельні лісові ділянки вкриті лісовою рослинністю (код згідно з Класифікацією видів земельних угідь - група 001, підгрупа - 005). Так, дана підгрупа включає земельні лісові ділянки, які зайняті деревною та чагарниковою рослинністю, з повнотою насаджень в молодниках від 0,4 і більше, в інших вікових групах - від 0,3 і більше. З цього приводу зазначає, що з актів закладення пробної площі № 1 та № 2, які складені в ході досудового розслідування кримінального провадження № 42020070000000469 для визначення складу та приблизної повноти насаджень земельного масиву (інвентаризованої земельної ділянки) на території Киблярівської сільської ради за межами населених пунктів, вбачається, що на пробних площах 0,9 га та 0,8 га повнота насаджень складає 0,5 та 0,73. Зокрема, на частині інвентаризованої земельної ділянки, на площі 1,7 га, здійснено суцільний перелік дерев, в результаті чого встановлено, що на таких зростає 740 дерев загальною кубомасою 422 куб. м., з перевагою дуба скельного та бука лісового. Стверджує, що враховуючи фактичний стан угідь земельної ділянки з кадастровим номером 1124883000:10:011:0004 (лісова рослинність), то така непридатна для виробництва сільськогосподарської продукції чи обслуговування сільського господарства. Водночас, відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Підсумовуючи вищенаведене, стверджує, що в технічній документації із інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 не знайшла свого відображення інформація про фактичний склад угідь інвентаризованої земельної ділянки - земельні лісові ділянки вкриті лісовою рослинністю, що призвело до незаконного віднесення такої до категорії земель сільськогосподарського призначення. Водночас, висновки експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021 про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 площею 53,4099 га вкрита лісовою рослинністю, та з урахуванням ст. 55 ЗК України, свідчить про належність такої до земель лісогосподарського призначення. Окрім цього, до складу інвентаризованої спірної земельної ділянки також включено землі лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Ужгородське лісове господарство», однак дана інформація також не відображена у технічній документації. Також вказує, що згідно з листом державного підприємства «Ужгородське лісове господарство» № 03-269 від 14.07.2021, який в свою чергу долучений до листа Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства № 01-09/1196 від 19.07.2021, вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0029, 2124883000:10:011:0030 та 2124883000:10:011:0031 (утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1124883000:10:011:0004) накладаються на землі лісового фонду кварталу 20 виділу 37 Анталовецького лісництва, що перебувають у постійному користуванні вказаного державного підприємства. Накладення спірних земельних ділянок на землі лісогосподарського призначення також підтверджується картографічними матеріалами із планшету Анталовецького лісництва ДП «Ужгородський лісгосп». Як наслідок, стверджує, що затвердження технічної документації земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 призвело як до порушення порядку встановлення цільового призначення, так і до порушення порядку зміни такого. Вказує на те, що відповідно до пункту а) ч. 1 ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради стрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. У зв`язку з наведеним, вважає, що прийняття ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області наказу № 3721-сг від 13.12.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок» в частині затвердження технічної документації щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 призвело до порушення ст. ст. 19, 20, 111, 149 Земельного кодексу України, ст. ст. 11, 15, 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та постанови Кабінету Міністрів України № 476 від 15 16.2019 «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», а тому вказаний наказ у зазначеній частині підлягає визнанню недійсним. Також зазначає, що висновком експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, за результатами дослідження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вищезазначеним громадянам для ведення особистого селянського господарства за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, за межами заселених пунктів на території Киблярівської сільської ради, встановлено, що розроблена документація із землеустрою на земельні ділянки за кадастровими номерами 2124883000:10:011:0010, 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0012, 2124883000:10:011:0013, 2124883000:10:011:0014, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0016, 2124883000:10:011:0017, 2124883000:10:011:0018, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0022, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0026, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0028, 2124883000:10:011:0029, 2124883000:10:011:0030, 2124883000:10:011:0031, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, 2124883000:10:011:0034, 2124883000:10:011:0035, 2124883000:10:011:0036, не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. З цього приводу зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Таким чином, Держгеокадастр наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками лише сільськогосподарського призначення державної власності. Водночас, висновком експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021 встановлено протилежне, а саме, що спірні земельні ділянки суцільно вкриті лісовою рослинністю. Окрім наведеного, зазначає, що Держгеокадастром в даних правовідносинах здійснено розпорядження землями лісогосподарського призначення, частина з яких перебувають у постійному користуванні ДП «Ужгородське ЛГ» (земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0029, 2124883000:10:011:0030 1124883000:10:011:0031), а решта не перебуває в користуванні державних господарських підприємств. Стверджує, що вказане умовне розмежування земель лісогосподарського призначення впливало на обсяг повноважень органів державної влади щодо розпорядження такими на час виникнення спірних правовідносин. Щодо земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП «Ужгородське ЛГ» зазначає, що у відповідності до ст. ст. 122, 149 України повноваження щодо розпорядження такими належали до компетенції Кабінету Міністрів України. Зокрема, ч. 9 ст. 149 ЗК України передбачалось, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб. У зв`язку з чим, вважає, що розпорядження Держгеокадастром земельними ділянками з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0029, 2124883000:10:011:0030 та 1114583000:10:011:0031, що перебувають у постійному користуванні ДП «Ужгородське ЛГ» призвело також до порушення ч. 5 ст. 116 ЗК України, якою передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у користуванні юридичних осіб, передаються у власність за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права користування ними в порядку, визначеному законом. Разом з тим, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0010, 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0012, 2124883000:10:011:0013, 2124883000:10:011:0014, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0016, 2124883000:10:011:0017, 2124883000:10:011:0018, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0022, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0026, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0028, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, 2124883000:10:011:0034, 2124883000:10:011:0035, належали до компетенції обласної державної адміністрації у відповідності до ЗК України та п. 4 ч. 1 ст. 31 ЛК України. Отже спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення в порушення ст. ст. 19, 20 ЗК України незаконно віднесено до земель сільськогосподарського призначення, а також всупереч ст. ст. 84, 116, 122 та 149 ЗК України, п. 4 ч. 1 ст. 31 ЛКУ України, передано у приватну власність некомпетентним органом державної влади, у зв`язку з чим, наказ Держгеокадастру № 4835-сг від 02.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок» підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація права власності вищезазначених громадян підлягає скасуванню. Також, зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу № 2592 від 05.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 2124383000:10:011:0032 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі договору купівлі-продажу № 2593 від 05.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0033 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі договору купівлі-продажу № 2594 від 05.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0015 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі договору купівлі-продажу № 2601 від 05.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0019 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі договору купівлі-продажу № 2578 від 04.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 21248813000:10:011:0020 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі договору купівлі-продажу № 2604 від 05.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0021 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі договору купівлі-продажу № 2577 від 04.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0023 площею 1 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі договору купівлі-продажу № 2577 від 04.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0025 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі договору купівлі-продажу № 2577 від 04.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0027 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Також, інформаційною\~довідкою з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно №\~294464721\~від 13.01.2022\~підтверджується,\~що на\~підставі договору\~купівлі-продажу № 2576 від 04.11.2020, земельна ділянка з кадастровим номером 2121883000:10:011:0011 відчужена [PERSON] на користь [PERSON] . Поряд з тим, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294468679 від 13.01.2022 підтверджується, що на підставі договору купівлі-продажу № 2580 від 04.11.2020, земельна ділянка з кадастровим номером 2124883000:10:011:0024 відчужена [PERSON] на користь [PERSON] . Зазначає, що повноваження на розпорядження земельними ділянками лісогосподарського значення з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 21243883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033 станом на момент виникнення спірних правовідносин належали до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації, яка жодних рішень про розпорядження такими не приймала. Враховуючи те, що Держгеокадастром здійснено розпорядження земельними ділянками які не відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення, вищезазначені земельні ділянки підлягають витребуванню на користь держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації. Також зазначає, що підпунктом в) пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель лісогосподарського призначення. Таким чином, земельні ділянки лісогосподарського призначення віднесені до земель державної форми власності. Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Таким чином, стверджує, що на даний час Закарпатська обласна державна адміністрація є розпорядником земель лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим є позивачем в справі та спірні земельні ділянки підлягають поверненню у власність такої. На підставі вищевикладеного просить суд: 1. Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 3721-сг від 13.12.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок» в частині ствердження технічної документації щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004. 2. Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській 4835-сг від 02.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок». 3. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0010 площею 2 га. 4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0012 площею 2 га. 5. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0013 площею 2 га. 6. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0014 площею 2 га. 7. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0016 площею 2 га. 8. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0017 (ідентифікаційний номер - 2833115032) площею 2 га. 9. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0018 площею 2 га. 10. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0028 площею 2 га. 11. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 1124883000:10:011:0029 площею 2 га. 12. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0034 площею 2 га. 13. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0035 площею 2 га. 14. Витребувати від [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Закарпатської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 00022496) земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 212488 3000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, площею по 2 га кожна, що розташовані за межами населеного пункту на території Середнянської селищної (Киблярівської сільської) ради Ужгородського району Закарпатської області. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. 25.11.2022 року представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Бокша С. подала до суду відзив на позовну заяву. У відзиві вказує, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером: 2124883000:10:011:0004 площею 53,4099 га розташована за межами населеного пункту на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, контури № № 2, 12, 13, 14, 16. Згідно з поконтурними відомостями до матеріалів формування рад, дана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, сіножаті. Зазначає, що документація із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області розроблено на підставі наказів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 59 від 21.02.2019 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності», № 129 від 13.05.2019 «Про деякі питання проведення заходу з інвентаризації земель державної власності». Роботи виконано на основі договору на виконання робіт від 21.02.2019 № 12-Г, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Закарпатській області та виконавцем робіт - ДП «Центр державного земельного кадастру». Пояснює, що для проведення інвентаризації земельних ділянок виконавцем робіт використано матеріали з Державного фонду документації із землеустрою; дані з державної статистичної звітності про площі земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форма № 6-зем); відомості та документи Державного земельного кадастру (в електронній та паперовій формі); електронні документи, що містять результати робіт із землеустрою та оцінки земель; планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани; перелік об`єктів інвентаризації (земельних ділянок) з нанесенням на картографічну основу в межах району або сільської, селищної, міської ради, копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Зазначає, що згідно з вихідними даними, наданими відділом в Ужгородському районі Головного управління від 23.09.2019 № 19-7-0.28-1046/102-19 земельні ділянки в контурах 2, 12, 13, 14, 16 віднесені до земель запасу Киблярівської сільської ради, угіддя - сіножаті. Роботи з проведення інвентаризації земельних ділянок виконувались відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про землеустрій», пункту 7 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» та з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513. Також, вказує, що спірна земельна ділянка площею 53,4099 га відведена за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, знаходиться на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за межами населеного пункту і згідно з актом прийому-передачі межових знаків на зберігання, який є складовою технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок межує з: від А до Б - землями запасу державної власності на території Киблярівської сільської ради; від Б до В - землі загального користування (господарський шлях); від В до Г - землі ДП «Ужгородське лісове господарство»; від Г до А - землями запасу державної власності на території Киблярівської сільської ради. Звертає увагу суду на те, що відповідно до зазначеного акту прийому-передачі меж земельної ділянки, межі спірної земельної ділянки погоджені суміжним землекористувачем, а саме представником ДП «Ужгородське лісове господарство» підписом та відтиском печатки. Розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо проведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (земельна ділянка з кадастровий номер 2124883000:10:011:0004 площею 53,4099 га), наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 13.12.2019 року № 3721-сг «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населених пунктів на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Після чого, 07.08.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Ужгородської міської ради проведено державну реєстрацію права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 площею 53,4099 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 280307567 від 20.10.2021. Вважає необґрунтованим посилання прокуратури на те, що в технічній документації склад угідь земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 визначено як сіножаті, що призвело до незаконного віднесення вказаної земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення, поза як така рівномірно вкрита лісовою рослинністю. Також вказує, що згідно з ч. 1 та 2 ст. 23 ЗК України (в редакції 16.07.2020 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) землі, придатні для сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання. Визначення земель, придатних для потреб сільського господарства, проводиться на підставі даних державного земельного кадастру. Отже, законодавець визначає пріоритетність використання земель для сільськогосподарських потреб. Стверджує, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, за межами населених пунктів на території Киблярівської сільської ради, розроблений ФОП [PERSON] відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 118 ЗК України та погоджений експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру Чернівецької області, висновок від 28.07.2020 року № 8729/82-20, відповідно до ст. 196-1 ЗК України (ч. 8 ст. 118 ЗК України) в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Звертає увагу суду на те, що оскаржуваним наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 02.10.2020 року № 4835-сг передавалися у власність громадян земельні ділянки сільськогосподарського призначення, в тому числі сіножаті без зміни цільового призначення. Також, зазначає, що ст. 140 ЗК України визначає перелік підстав для припинення права власності на земельну ділянку, однак, ЗК України не передбачено такої підстави припинення права власності на земельну ділянку як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого здійснено державну реєстрацію відповідних прав на земельну ділянку. Отже, стверджує, що наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 02.10.2020 року № 4835-сг є актом одноразового застосування і вичерпує свою дію шляхом виконання. Щодо позовної вимоги про витребування майна, посилаючись на правові висновки Верховного Суду зазначає, що у тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Стверджує, що вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування також не є ефективним способом захисту, адже їхнє задоволення не призведе до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою. Окрім того, звертає увагу суду на те, що в основу позову Закарпатської обласної прокуратури покладено матеріали кримінального провадження, які не досліджувалися судом, рішення (вирок по справі) не приймалися, відтак, їх законність, належність, допустимість і правомірність є не встановлена. На підставі вищевикладеного, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. 14.12.2022 року заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури О. Ломакіна-Невідома подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву представника ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області в якій зазначає, що відповідно до долученого до позовної заяви висновку експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, складеного за результатами проведення експертизи з питань землеустрою, розроблена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Киблярівської сільської ради, зокрема в частині ділянки якій було присвоєно кадастровий номер 83000:10:011:0004, не відповідає вимогам земельного законодавства та нормативним документам з питань землеустрою та впорядкування. При цьому, експертом стверджено, що до вказаної документації із землеустрою було внесено неправдиві відомості про склад угідь земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004. Стверджує, що вказаний доказ спростовує твердження представника відповідача, що інвентаризація зазначеної земельної ділянки проведена у відповідності до вимог законодавства, а також те, що склад угідь такої складають сіножаті. Вказує, що постановою Кабінету Міністрів України № 476 від 05.06.2019 «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» передбачено, що державна інвентаризація земель проводиться шляхом формування земельних ділянок незалежно від форми власності, визначення їх угідь та у разі потреби віднесення таких земельних ділянок до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру. Таким чином, метою проведення інвентаризації земель є визначення угідь земельної ділянки. При цьому, склад угідь земельної ділянки безпосередньо впливає на визначення цільового призначення та категорії земельної ділянки. Протоколом огляду від 28.04.2021, складеного слідчим в рамках кримінального провадження № 42020070000000469, проведеного за участю спеціалістів ДП «Ужгородське ЛГ», зафіксовано результати огляду земельних ділянок з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0010, 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0012, 2124883000:10:011:0013, 2124883000:10:011:0014, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0016, 2124883000:10:011:0017, 2124883000:10:011:0018, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0022, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0026, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0028, 2124883000:10:011:0029, 2124883000:10:011:0030, 2124883000:10:011:0031, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, 2124883000:10:011:0034, 2124883000:10:011:0035, та встановлено, що вказані земельні ділянки є земельними лісовими ділянками, які вкриті лісовою рослинністю, з повнотою насаджень в молодняках від 0,4 і більше, в інших вікових групах від 0,3 і більше (тобто крони дерев займають рівномірно 30-40 відсотків земельних ділянок). Вказує, що приналежність спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення також підтверджується висновком експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, згідно з яким такі суцільно вкриті лісовою рослинністю. Також, зазначає, що згідно зі змістом листа державного підприємства «Ужгородське лісове господарство» № 03-269 від 14.07.2021, який в свою чергу долучений до листа Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства № 01-09/1196 від 19.07.2021, вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0029, 2124883000:10:011:0030 та 83000:10:011:0031 накладаються на землі лісового фонду кварталу 20 виділу 37 Анталовецького лісництва, що перебувають у постійному користуванні вказаного державного підприємства. З приводу твердження представника Держгеокадастру, що накази є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію шляхом виконання, зазначає наступне. Вказує, що відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених, зокрема, у Постановах від 30.05.2018 у справі № 923/466/17 та від 19.06.2018 у справі № 916/1979/13, вимога про визнання рішення незаконним може розглядатись як спосіб захисту порушеного цивільного права згідно зі статтею 16 ЦК України, якщо фактично підставою пред`явлення позовної вимоги є оспорювання прав особи, що виникли в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень, а тому рішення органу державної влади або місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства. Також, відповідно до постанови Верховного Суду від 22.08.2022 у справі № 597/977/21 вказано, що належним способом судового захисту порушених прав та інтересів особи є, зокрема, скасування державної реєстрації прав. Враховуючи наведене, вважає, що обрані обласною прокуратурою способи захисту порушених прав є належними та призведуть до ефективного захисту. Щодо твердження представника Держгеокадастру з приводу того, що доказами, які обґрунтовують позовні вимоги обласної прокуратури, є матеріали кримінального провадження, які не досліджувались судом, відтак їх законність, належність, допустимість та правомірність не є встановлена, зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими доказами та висновками експертів. У зв`язку з наведеним, вважає, що вказані докази відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності, що передбачені ст. ст. 77 - 79 ЦПК України, а тому судом цивільної юрисдикції може бути надана оцінка доказам, які здобуті в рамках кримінального провадження. На підставі наведеного, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому вважає безпідставним твердження прокуратури про виявлені порушення в ході інвентаризації земельної ділянки необґрунтованим та безпідставним. Вважає, що земельні ділянки, які є предметом даного позову відносяться до земель сільськогосподарського призначення сіножатей. Наявність окремих дерев та їх груп, чагарників не свідчить про те, що такі земельні ділянки відносяться до Лісового фонду (ст.4 Лісового кодексу в редакції на час виникнення спірних правовідносин). Щодо позовних вимог в частині скасування державної реєстрації, то такі не є ефективним способом захисту порушених прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Також вважає надані позивачем документи з кримінального провадження неналежними та недопустимими доказами, оскільки таким не надано оцінку в межах кримінального провадження. Вважає, що позбавлення права мирного володіння майном, набутим на підставі відплатного договору, непропорційним втручанням у таке право, що суперечить Конвенції про захист прав та основоположних свобод та Протоколу першому до вказаної конвенції. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. У відповіді на вказаний відзив позивач вважає наведені у ньому доводи такими, що не заслуговують на увагу з підстав наведених у відповіді та позовній заяві. Вважає, що набуття відповідачами земельних ділянок, які предметом даного позову, здійснено з порушенням земельного законодавства. 08.06.2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 17.07.2023 залучено до участі у справі №308/4819/22 державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ужгородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (89411, вул. Першотравнева, 42, с. Кам`яниця, Ужгородський район, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 44943599) як правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - держаного підприємства «Ужгородське лісове господарство». У судовому засіданні представник позивача прокурор Закарпатської обласної прокуратури Нірода М.В. просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвоката Ламбруха О.С. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області подали заяву про розгляд справи без їх участі. Просять суд відмовити у задоволенні позову. Решта відповідачів в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представники третіх осіб в підготовче судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, на замовлення Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, на підставі наказів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 59 від 21.02.2019 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності», № 129 від 13.05.2019 «Про деякі питання проведення заходу з інвентаризації земель державної власності» та договору № 12-Г від 21.02.2019 на проведення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, укладеного між Держгеокадастром та ДП «Центр державного земельного кадастру», Закарпатською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» проведено роботи щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Як наслідок, Закарпатською регіональною філією зазначеного державного підприємства виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, з якої вбачається, що за результатами проведення інвентаризації земель сформовано 63 земельні ділянки загальною площею 137,6590 га. (а.с. 32, т. 1). З матеріалів справи, зокрема, вбачається, що в ході проведення інвентаризаційних робіт сформовано земельну ділянку площею 53,4099 га, яка зазначається в технічній документації як «земельна ділянка з інвентаризаційним номером 61», що підтверджується наявними в документації документами (а.с. 92, т.1). Згідно з поконтурною експлікацією земель по землекористувачах, площах та угіддях на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, а також відповідно до відомості нумерації контурів, їх площ та угідь, земельна ділянка з інвентаризаційним номером 61 складається з угідь сіножатей (а.с. 83-96, т. 1). Надалі, 01.12.2019 відомості про земельну ділянку площею 53,4099 га з інвентаризаційним номером 61 внесено до Державного земельного кадастру, та такій присвоєно кадастровий номер - 2124883000:10:011:0004. Наказом Держгеокадастру № 3721-сг від 13.12.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населених пунктів на території Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (а.с. 17-21, т. 2). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 280307567 від 20.10.2021, 04.08.2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Ужгородської міської ради проведено державну реєстрацію права власності держави в особі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 площею 53,4099 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості внесено до реєстру 07.08.2020 року. Судом також встановлено, що 11.08.2020 Держгеокадастром здійснено заходи щодо поділу такої ділянки на 29 земельних ділянок - 2124883000:10:011:0010 площею 1,9994 га, 2124883000:10:011:0011 площею 2 га, 2124883000:10:011:0012 площею 2 га, 2124883000:10:011:0013 площею 2 га, 2124883000:10:011:0014 площею 2 га, 2124883000:10:011:0015 площею 2 га, 2124883000:10:011:0016 площею 2 га, 2124883000:10:011:0017 площею 2 га, 2124883000:10:011:0018 площею 2 га, 2124883000:10:011:0019 площею 2 га, 2124883000:10:011:0020 площею 2 га, 2124883000:10:011:0021 площею 2 га, 2124883000:10:011:0022 площею 2 га, 2124883000:10:011:0023 площею 2 га, 2124883000:10:011:0024 площею 2 га, 2124883000:10:011:0025 площею 2 га, 2124883000:10:011:0026 площею 2 га, 2124883000:10:011:0027 площею 2 га, 2124883000:10:011:0028 площею 2 га, 2124883000:10:011:0029 площею 2 га, 2124883000:10:011:0030 площею 2 га, 2124883000:10:011:0031 площею 2 га, 2124883000:10:011:0032 площею 2 га, 2124883000:10:011:0033 площею 2 га, 2124883000:10:011:0034 площею 2 га, 2124883000:10:011:0035 площею 2 га, 2124883000:10:011:0036 площею 0,12 га, 2124883000:10:011:0009 площею 0,12 га, 2124883000:10:011:0037 площею 1,1705 га, що підтверджується фотокопією з публічної кадастрової карти України та інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № № 294464417, 294464721, 294465048, 294465472, 294466010, 294465809, 294466317, 294466741, 294467001, 294467327, 294467869, 294468028, 294468445, 294468534, 294468679, 294469078, 294469334, 294469572, 294469862, 294470187, 294470328, 294470760, 294470902, 294471098, 294471509 та 294471622 від 13.01.2022, № № 196122265, 296122138 та 296121982 від 25.01.2022. Судом встановлено також, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 4835-сг від 02.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок» 26 земельних ділянок передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства наступним громадянам: [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0010 площею 1,9994 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294464417 від 13.01.2022 року (а.с. 130-132, т. 1); [PERSON] земельну ділянку кадастровим номером 2124883000:10:011:0011 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294464721від 13.01.2022 року (а.с. 133-136, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0012 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294465048 від 13.01.2022 року (а.с. 137-139, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим зімером 2124883000:10:011:0013 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294465472 від 13.01.2022 року (а.с. 140-142, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0014 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294466010 від 13.01.2022 року (а.с. 143-145, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0015 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294465809 від 13.01.2022 року (а.с. 146-149, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0016 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294466317 від 13.01.2022 року (а.с. 150-152, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0017 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294466741від 13.01.2022 року (а.с. 153-155, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0018 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294467001від 13.01.2022 року (а.с. 156-158, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0019 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294467327 від 13.01.2022 року (а.с. 159-162, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0020 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294467869 від 13.01.2022 року (а.с. 163-166, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0021 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294468028 від 13.01.2022 року (а.с. 167-170, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0022 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294468445 від 13.01.2022 року (а.с. 173-174, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0023 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294468534 від 13.01.2022 року (а.с. 175-178, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0024 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294468679 від 13.01.2022 року (а.с. 179-182, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0025 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294469078 від 13.01.2022 року (а.с. 183-186, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0026 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294469334 від 13.01.2022 року (а.с. 187-188, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0027 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294469572 від 13.01.2022 року (а.с. 189-192, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0028 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294469862 від 13.01.2022 року (а.с. 193-195, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0029 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294470187 від 13.01.2022 року (а.с. 196-198, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0030 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294470328 від 13.01.2022 року (а.с. 199-200, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0031 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294470760 від 13.01.2022 року (а.с. 201-202, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0032 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294470902 від 13.01.2022 року (а.с. 203-206, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0033 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294471098 від 13.01.2022 року (а.с. 207-209, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0034 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294471509 від 13.01.2022 року (а.с. 210-212, т. 1); [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0035 площею 2,0 га, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією інформаційними довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294471622 від 13.01.2022 року (а.с. 213-215, т. 1). Факт передачі вказаних ділянок вищезазначеним громадянам підтверджується також копією наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №4835-сг від 02.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок», доданого до матеріалів справи (а.с. 1-6, т. 2). Земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0036 площею 0,12 га, 2124883000:10:011:0037 площею 1,1705 га та 2124883000:10:011:0009 площею 0,12 га передано у комунальну власність Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області на підставі наказу № 43-ОТГ від 11.12.2020 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 296121982 від 25.01.2022 року (а.с. 216-217, т. 1); № 296122265 від 25.01.2022 року (а.с. 218-219, т. 1); № 296122138 від 25.01.2022 року (а.с. 220-221, т. 1); Також судом встановлено, що на підставі договорів купівлі-продажу № № 2577, 2578, 2579 від 04.11.2020, № № 2592, 2593, 2594, 2601, 2604 від 05.11.2020, № 2622 від 06.11.2020, укладених між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , останній набув право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, що підтверджується копіями відповідних договорів, доданими до матеріалів справи(а.с. 222-248, т. 1). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 294464721 від 13.01.2022, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0011 на підставі договору купівлі-продажу 2576 від 04.11.2020 року, укладеного між ним та [PERSON] (а.с. 133-136, т. 1). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 294468679 від 13.01.2022, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0024 на підставі договору купівлі-продажу 2580 від 04.11.2020 року, укладеного між ним та [PERSON] (а.с. 179-182, т. 1). До матеріалів справи також додано витяг з ЄРДР від 05.08.2021 року, з якого вбачається, що 21.10.2020 року відкрито кримінальне провадження № 42020070000000469 за ст. 28 ч. 3, ст. 364 ч. 2 (КК України 2001 року) за фактом безоплатного виділення та передачі з державної у приватну власність земельної ділянки вкритої лісовими угіддями площею 54 гектари, розташованої на адміністративній території Киблярівської сільської ради, за межами населеного пункту, вчинене посадовими особами ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області, за попередньою змовою із працівниками відділу в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області та працівниками Закарпатської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» (а.с. 9, т. 2). Також, як встановлено, з листа державного підприємства «Ужгородське лісове господарство» № 03-269 від 14.07.2021, земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0029, 2124883000:10:011:0030 та 2124883000:10:011:0031 накладаються на землі лісового фонду ДП «Ужгородське лісове господарство», а саме кварталу 20 виділу 37 Анталовецького лісництва (а.с. 12-13, т. 2). Накладення спірних земельних ділянок на землі лісогосподарського призначення також підтверджується картографічними матеріалами із планшету Анталовецького лісництва ДП «Ужгородський лісгосп» (а.с. 14-16, т. 2). З копії протоколу огляду від 28.04.2021 року земельної ділянки площею 53,4 гектари за кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 у кримінальному провадженні №42020070000000469, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, що за результатами проведення огляду встановлено, що земельні ділянки за кадастровими номерами 2124883000:10:011:0010-2124883000:10:011:0035 вкриті лісовими угіддями та не придатні для ведення особистого селянського господарства. Оглядом встановлено, що земельні ділянки за кадастровими номерами 2124883000:10:011:0010-2124883000:10:011:0035 є земельними лісовими ділянками, які вкриті лісовою рослинністю, яка включає земельні лісові ділянки, які зайняті деревиною та чагарниковою рослинністю, з повнотою насаджень в молодняках від 0,4 і більше, в інших вікових групах від 0,3 і більше (тобто крони дерев займають рівномірно щонайменше 40 відсотків (30 відсотків) площі ділянки), тобто відносяться до групи 005 підгрупа 01 відповідно до додатку 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.12.2012 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (а.с. 22-27, т. 2). Як вбачається з висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, складеного в рамках кримінального провадження № 42020070000000469 за результатами проведення експертизи з питань землеустрою, вбачається, що розроблена технічна документація з землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Киблярівської сільської ради, зокрема в частині ділянки якій було присвоєно кадастровий номер 2124883000:10:011:0004 (в технічній документації вказана під № 61 площею 53,5 га) не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землевпорядкування. Також, з висновку експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, у кримінальному провадженні № 42020070000000469, вбачається, що розроблена документація із землеустрою на земельні ділянки за кадастровими номерами 2124883000:10:011:0010, 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0012, 2124883000:10:011:0013, 2124883000:10:011:0014, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0016, 2124883000:10:011:0017, 2124883000:10:011:0018, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0022, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0026, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0028, 2124883000:10:011:0029, 2124883000:10:011:0030, 2124883000:10:011:0031, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, 2124883000:10:011:0034, 2124883000:10:011:0035, 2124883000:10:011:0036, не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування (а.с. 197-213, т. 2). Зі змісту висновку експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, у кримінальному провадженні № 42020070000000469, вбачається, що ініціатором проведення судової експертизи було надано відеоматеріали та протокол огляду місцевості від 10.11.2020, які засвідчують, що територія земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 вкрита лісовою рослинністю, а саме деревами віком близько 50 років та густими чагарниками, при цьому ознак систематичного використання для сінокосіння не виявлено (а.с. 207, т. 2). Також у висновку експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, у кримінальному провадженні № 42020070000000469 зазначено, що виконавець не вказав відомості щодо фактичного використання земельної ділянки та складу її угідь. В результаті таких дій, всупереч ст. ст. 11, 15, 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 24 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», до Державного земельного кадастру було внесено неправдиві відомості про склад угідь земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 (а.с. 208, т.2). Що стосується позовних вимог прокурора про визнання недійсними оспорюваних наказів та скасування державної реєстрації права власності, суд дійшов наступного висновку. Згідно з\~ч.\~1\~ст. 16 ЦК України,\~ч.\~1\~ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15\~ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 14\~Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Ч. ч. 1, 2 ст. 78\~ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.\~80\~ЗК України суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Частиною 1\~статті 81\~ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності. Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі державної чи комунальної власності. В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені та законами України (ст. ст. 14, 19 Конституції України). Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121\~ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2, 0 гектара. Згідно із ч. 1-4 ст. 116\~ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання. Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України (далі ЛК України) ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі. Земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЛК України лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища»,\~цим Кодексом,\~іншими законодавчими\~актами України,\~а також\~прийнятими відповідно\~до них\~нормативно-правовими\~актами. Лісові відносини, що виникають при використанні землі, надр, вод, а також відносини щодо охорони, використання й відтворення рослинного та тваринного світу, не врегульовані цим Кодексом, регулюються відповідними законодавчими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЛК України віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства. За основним цільовим призначенням ЗК України передбачає виділення в окрему категорію земель лісогосподарського призначення (пункт «е» ч. 1 ст. 19 ЗК України). Ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів (ст. 63 ЛК України). Відповідно до ст. 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Згідно із ст. 5 ЛК України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» ч. 1 ст. 164 ЗК України). Оскільки земельна ділянка та права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин має визначатися згідно з нормами земельного законодавства та лісового законодавства у частині використання й охорони лісового фонду. Відповідно до\~ст.\~7\~ЛК України,\~ліси,\~які знаходяться\~в межах\~території України,\~є об`єктами\~права власності\~Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси\~можуть перебувати\~в державній,\~комунальній та\~приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Стаття 12 ЛК України визначає єдиний спосіб набуття права приватної власності на ліси (окрім створення) а саме громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів. Відповідно до п. «г» ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається, зокрема, із висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, складеного в рамках кримінального провадження №42020070000000469 за результатами проведення експертизи з питань землеустрою, розроблена технічна документація з землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Киблярівської сільської ради, зокрема в частині ділянки, якій було присвоєно кадастровий номер 2124883000:10:011:0004 (в технічній документації вказана під № 61 площею 53,5 га) не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землевпорядкування. Також, розроблена документація із землеустрою на земельні ділянки за кадастровими номерами 2124883000:10:011:0010, 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0012, 2124883000:10:011:0013, 2124883000:10:011:0014, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0016, 2124883000:10:011:0017, 2124883000:10:011:0018, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0022, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0026, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0028, 2124883000:10:011:0029, 2124883000:10:011:0030, 2124883000:10:011:0031, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, 2124883000:10:011:0034, 2124883000:10:011:0035, 2124883000:10:011:0036, не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. З висновку експерта № СЕ-19-21/3272-ДЗ від 16.04.2021, у кримінальному провадженні № 42020070000000469, встановлено, що територія земельної ділянки з кадастровим номером 1124883000:10:011:0004 вкрита лісовою рослинністю, а саме деревами віком близько 50 років та густими чагарниками. Ознак систематичного використання для сінокосіння не виявлено. В результаті таких дій, всупереч ст. ст. 11, 15, 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 24 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» до Державного земельного кадастру було внесено неправдиві відомості про склад угідь земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004. Враховуючи викладене, знаходження на спірних земельних ділянках лісової рослинності свідчить про належність таких до земель лісогосподарського призначення та спростовує віднесення їх до категорії земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ч. 2 ст.\~19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. П.п. в) п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель лісогосподарського призначення. Таким чином, земельні ділянки лісогосподарського призначення віднесені до земель державної форми власності. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 31 ЛК України, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території. Згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою належить до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації, у зв`язку з чим, вона є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. З врахуванням викладеного, суд вважає, що оспорювані накази ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 та яким затверджено проект землеустрою та передано у власність земельні ділянки відповідачам, є незаконними. При цьому прокурор звернувся до суду з вимогами: 1. Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 3721-сг від 13.12.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок» в частині ствердження технічної документації щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004. 2. Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській 4835-сг від 02.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок». 3. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0010 2 га. 4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0012 2 га. 5. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0013 площею 2 га. 6. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0014 площею 2 га. 7. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0016 площею 2 га. 8. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0017 (ідентифікаційний номер - 2833115032) площею 2 га. 9. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0018 площею 2 га. 10. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0028 площею 2 га. 11. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0029 площею 2 га. 12. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0034 площею 2 га. 13. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0035 площею 2 га. Заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном, шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших. Ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України. На цьому, зокрема, наголошено у пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21. У пункті 72 постанови від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння. Власник з дотриманням вимог статей 387\~і 388\~ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У той же час для витребування нерухомого майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387\~і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74), від 28 червня 2023 року у справі № 148/621/22 (провадження № 61-2447св23). Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна, державного акту на право власності не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без пред`явлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. Колегія суддів Верховного Суду у Постанові Верховного Суду від 09 лютого 2023 року, справа № 483/2263/19 (провадження № 61-13973св21) звертає увагу, що не є належним способом захисту порушеного права пред`явлення вимоги про визнання недійсним (незаконним, нечинним) рішення органу місцевого самоврядування, якщо позивачем заявлена вимога про витребування майна, оскільки її задоволення охоплює собою всі наслідки незаконності рішення. Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) також зазначено, що набуття особою права володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) зроблено висновок про те, що обрання позивачем неналежного (неефективного та/або неправомірного) способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Врахувавши наведені висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що у спорі про витребування майна, вимога про визнання незаконними наказів про визнання недійсними наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 3721-сг від 13.12.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок» в частині ствердження технічної документації щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 та наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області 4835-сг від 02.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок» та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності вищезазначених відповідачів на вищеперераховані земельні ділянки не є ефективним способом захисту, що є підставою для відмови в задоволенні цих вимог. Що стосується вимоги прокурора про витребування від [PERSON] на користь Закарпатської обласної державної адміністрації земельних ділянок з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, площею по 2 га кожна, що розташовані за межами населеного пункту на території Середнянської селищної (Киблярівської сільської) ради Ужгородського району Закарпатської області, суд констатує наступне. У ст.\~41\~Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту зазначеної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». В силу ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. З аналізу змісту наведеного правила випливає, що право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388\~ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма права передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Положення ст.\~388\~ЦК України застосовується як правова підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19) власник з дотриманням вимог статті 388\~ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Судом встановлено, що незаконним наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 3721-сг від 13.12.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок» в частині ствердження технічної документації щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2124883000:10:011:0004 та незаконним наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області 4835-сг від 02.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок» передано земельні ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства наступним громадянам: [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0010 площею 1,9994 га, [PERSON] земельну ділянку кадастровим номером 2124883000:10:011:0011 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0012 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0013 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0014 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0015 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0016 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0017 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0018 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0019 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0020 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0021 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0022 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0023 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0024 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0025 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0026 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0027 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0028 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0029 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0030 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0031 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0032 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0033 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0034 площею 2,0 га, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124883000:10:011:0035 площею 2,0 га. Також, судом встановлено, що на підставі договорів купівлі-продажу № № 2576, 2577, 2578, 2579, 2580 від 04.11.2020, № № 2592, 2593, 2594, 2601, 2604 від 05.11.2020, № 2622 від 06.11.2020, укладених між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , останній набув право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 2124883000:10:011:0011, 2124883000:10:011:0015, 2124883000:10:011:0019, 2124883000:10:011:0020, 2124883000:10:011:0021, 2124883000:10:011:0023, 2124883000:10:011:0024, 2124883000:10:011:0025, 2124883000:10:011:0027, 2124883000:10:011:0032, 2124883000:10:011:0033, що свідчить про те, що ці ділянки вибули з володіння її власника-держави поза її волею. Враховуючи, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули право власності на ці земельні ділянки незаконно, вони не мали права відчужувати їх. У п. 101, 106, 107 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року, справа № № 183/1617/16, провадження № 14-208 цс 18 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок. Право держави витребувати земельну ділянку, належну до земель лісогосподарського призначення, з огляду на доведену незаконність і безпідставність її відчуження на користь фізичної особи передбачене у чинному законодавстві України. Відповідні приписи стосовно охорони вказаної категорії земель і регламентування підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння є доступними, чіткими та передбачуваними. Повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом місцевого самоврядування переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель лісогосподарського призначення. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у спорах стосовно земель лісогосподарського призначення, прибережних захисних смуг, інших земель, що перебувають під посиленою правовою охороною держави, остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси, зокрема, у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України). Ці інтереси реалізуються через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункт «а» частини першої статті 91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України), та через інші законодавчі обмеження. Заволодіння приватними особами такими ділянками всупереч чинному законодавству, зокрема без належного дозволу уповноваженого на те органу, може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля. Право держави витребувати земельну ділянку, належну до земель лісогосподарського призначення, з огляду на доведену незаконність і безпідставність її відчуження на користь фізичної особи передбачене у чинному законодавстві України. Відповідні приписи стосовно охорони вказаної категорії земель і регламентування підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння є доступними, чіткими та передбачуваними. Таким чином, суд вважає, що вказані земельні ділянки вибули з державної власності поза волею власника та можуть бути витребувані у [PERSON] як у добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України. Враховуючи приписи ч. ч. 3, 4 ст. 390 ЦК України, [PERSON] не позбавлений можливості пред`явити до попередніх набувачів спірної земельної ділянки позов про відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 14924,82грн.

Outcome: partial