Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до ТОернопільської міської ради, Органу самоорганізації населення будинкового комітету Микулин про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] . На обґрунтування вимог посилається та те, що у позивача відсутні реєстраційні документи на житло, котре неможливо приватизувати, однак останній впродовж тривалого проміжку часу на законних підставах володіє та користується нерухомим майном. Від позивача надійшло клопотання розглядати справу за його відсутності, позов підтримує. Представники відповідачів позов не заперечили. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини. [PERSON] , зареєстрований та проживаю у квартирі [ADDRESS] . Право на квартиру [ADDRESS] загальною площею 40,6 кв.м., належить позивач згідно технічного паспорта. Останнім було подано Заяву до Тернопільської міської ради ради, з проханням щодо прийняття до комунальної власності гуртожитку за адресою [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , оскільки без даного рішення він може реалізувати своє право на приватизацію. Листом Тернопільської міської ради від 01.08.2019 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні вимог вищезазначеної Заяви. Власником гуртожитку був колгосп «Озернянський», який ліквідований в 2007 році, після ліквідації колгоспу (балансоутримувача), в нашому гуртожитку було відключено усі комунікації (світло, вода, газ), дах протікав, туалет був на вулиці, сам гуртожиток перебував у жахливому стані, але ми не мали іншого житла. Жителями гуртожитку за власні кошти було проведено світло, газ, воду, перекрито дах, замінено вікна, зроблено ремонт. Разом з тим рішенням у судовій справі №607/27272/19, установлено, що з 2007 року і по теперішній час у даного гуртожитку відсутні власники, в зв`язку з чим, Тернопільська міська рада не може прийняти його у комунальну власність, а мешканці не можуть розпочати процедуру приватизації. Так дана обставина підтверджується листом Тернопільської міської ради, яким було відмовлено у задоволенні звернення особи та повідомлено, що для здійснення процедури прийняття у комунальну власність міста гуртожитку за адресою: [ADDRESS] необхідно надати власником житла або уповноваженим представником житла перелік документів, а саме: інвентарну справу, акт прийняття в експлуатацію, технічний паспорт, план інженерних мереж, правовстановлюючий документ на об`єкт передачі, довідку про балансову вартість, акт обстеження комісії. Власником гуртожитку був колгосп «Озернянський» код ЄДРПОУ 03783764, який ліквідований (без правонаступника) в 2007 році, що підтверджується даними ЄДР юридичних осіб. Тому ніхто не може передати на баланс міської ради гуртожиток по [ADDRESS] . Жителями гуртожитку створено ОРГАН САМООРГАНІЗАЦІЇ НАСЕЛЕННЯ - БУДИНКОВИЙ КОМІТЕТ "МИКУЛИН", який не є власником гуртожитку і не може передати його на баланс Тернопільської міської ради. Позивач входить до числа засновників БУДИНКОВОГО КОМІТЕТУ "МИКУЛИН", що вказує на те, що він добросовісно, відкрито та безперервно володіє предметом спору, як власним. Також просить суд застосувати строки набувальної давності, оскільки відкрито та безперервно володіє даною квартирою [ADDRESS] , більше 10 років та не вживав заходів спрямованих на приховування факту володіння майном, тому відповідно до вимог ст. 344 ЦК України має право набути право власності на дану квартиру. Згідно з вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved