Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

10 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 29 травня 2009 року уклала шлюб з Відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, підставою для розірвання шлюбу є наявність різних інтересів та уподобань між сторонами, відсутність взаєморозуміння, різне бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї, у зв`язку з чим, шлюб носить формальний характер. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. В судове засідання 02 лютого 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від Позивача в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності. Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомив, викликався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та за останнім відомим місцем проживання. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин Республіки Туреччина [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 29 травня 2009 року, про що свідчить актовий запис №331, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (серія [NUMBER] ). Як вбачається з матеріалів справи, у сторін спільні діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони втратили взаєморозуміння між собою, кожний зі сторін має різні погляди на сімейне життя, різні інтереси та уподобання, у зв`язку з чим, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved