Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належало право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 2,01 га в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області). Вказує, що спадщину, яка відкрилась [INFO] після смерті спадкодавця [PERSON] , прийняв її чоловік [PERSON] . Натомість спадщину, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] , прийняв його син [PERSON] шляхом своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , а після його смерті відкрилася спадщина на зазначену вище земельну ділянку, яку такий фактично успадкував після смерті свого батька [PERSON] . Спадщину спадкодавця [PERSON] прийняла позивачка [PERSON] як спадкоємець першої черги спадкування за законом за правом представлення, оскільки син спадкодавця [PERSON] (батько позивачки) [PERSON] помер ще [INFO] . Позивачка [PERSON] прийняла дану спадщину у встановлений законом строк шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Стверджує, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право на зазначену земельну ділянку, позивачка [PERSON] позбавлена можливості у повній мірі реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Крім того, позивачці роз`яснено нотаріусом про необхідність встановлення у судовому порядку факту, що [PERSON] та [PERSON] були дружиною та чоловіком. З огляду на наведене, просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , були чоловіком та дружиною, а також просить визнати за позивачкою [PERSON] право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 2,01 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правничої (правової) допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своєї довірительки, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача Шегинівської сільської\~ради Яворівського\~району Львівської\~областів судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи за відсутності учасника справи, в якому вказав, що сторона відповідача визнає позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати дану справу без участі їх представника. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/87; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315565, з якої відомо, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилася; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315581, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя заповіт не складався; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №723157471, з якої відомо, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , заведена спадкова справа, номер у нотаріуса 3/02, місце заведення: Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315724, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя складено заповіт, дата посвідчення заповіту 06.12.1999р., місце посвідчення Поповицька сільська рада Мостиського району Львівської області; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315871, з якої відомо, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , спадкова справа не заводилася; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315890, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя заповіт не складався; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315934, з якої відомо, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , заведена спадкова справа, номер у нотаріуса 63/2019, місце заведення: Друга львівська державна нотаріальна контора; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315916, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя заповіт не складався. Крім того, представник третьої особи подав клопотання про розгляд даної справи за його відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення юридичного факту повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження. Стороною позивача надано суду ряд письмових доказів, якими підтверджується той факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , були чоловіком та дружиною. З довідки №623 від 24.09.2019р., виданої виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, підтверджено, що [PERSON] був чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] та такі постійно проживали в [ADDRESS] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с.Поповичі Мостиського району Львівської області. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Поповичі Мостиського району Львівської області. З копії акту про народження №785 від 07.07.1951р., відомо, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Крім того, ті обставини, що [PERSON] та\~ [PERSON] були\~чоловіком та\~дружиноюпідтверджено поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Отже, суд приходить до висновку, що наведені вище докази підтверджують ті обставини, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , були чоловіком та дружиною. Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, так як дає позивачці підстави для реалізації своїх права на оформлення спадщини, тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити. Судом встановлено,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] . Оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку площею 2,01 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області).\~Право спадкодавця\~ [PERSON] \~на зазначену\~земельну ділянку\~підтверджено довідкою\~№405\~від 16.05.2018р.,\~виданою виконавчим\~комітетом Шегинівської\~сільської ради\~Мостиського району\~Львівської області.\~Зі змісту\~даної довідки\~відомо,\~що [PERSON] \~належав Сертифікат\~на право\~приватної власності\~на землю\~(середню\~земельну частку) серії ЛВ №5538, зареєстрований в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 25.04.1997р. за №154. Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315581. Згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315565 відомо, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема відомостей, наданих Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області та довідки №623 від 24.09.2019р., виданої виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну частку (пай) у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР успадкував спадкоємець за законом - її чоловік [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на спірну земельну ділянку, право на яку останній фактично успадкував після смерті своєї дружини - спадкодавця [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] за життя всім своїм майном розпорядився, склавши 06.12.1999р. заповіт, посвідчений секретарем виконкому Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області, яким усе своє майно заповів синові [PERSON] . Даний заповіт зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №27 та в спадковому реєстрі за №39932394. Відповідно до копій сторінок спадкової справи №03/02, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі Львівської області після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , - його син [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] та йому видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Спадщина, на яку нотаріусом видано свідоцтво, складається із житлового будинку по [ADDRESS] . Тобто, саме [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька - спадкодавця [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входило право на квартиру [ADDRESS] та на спірну земельну ділянку, право на яку [PERSON] фактично успадкував після смерті свого батька - спадкодавця [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Позивачка [PERSON] є внучкою спадкодавця [PERSON] та у відповідності до вимог ст.1261 та ч.1 ст.1266 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом в порядку представлення після смерті свого батька [PERSON] (сина спадкодавця [PERSON] ), який помер [INFO] , тобто ще до відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] , що мало місце 31.08.2017р. Відповідно до копій сторінок спадкової справи №63/2019, заведеної у Другій львівській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , - позивачка [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті її діда [PERSON] ; батько позивачки [PERSON] (син спадкодавця [PERSON] ) [PERSON] помер [INFO] ; нотаріусом на підставі ст.ст.1261, 1266 ЦК України видано позивачці [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна спадкодавця [PERSON] , зокрема на квартиру [ADDRESS] . Тобто, у відповідності до вимог ст.ст.1261, 1266, 1269 ЦК України, [PERSON] вважається спадкоємцем першої черги спадкування за законом за правом представлення, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її діда - спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців, які б претендували на частку у спадщині спадкодавця [PERSON] та які б прийняли таку, судом не встановлено. Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно спірну земельну ділянку на ім`я спадкодавця [PERSON] , позивачка [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315565; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315581; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315871; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315890; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №723157471; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315724; інформаційною довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315934; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315916; копією заповіту [PERSON] від 06.12.1999р., місце посвідчення Поповицька сільська рада Мостиського району Львівської області; копією спадкової справи за номером 3/02, місце заведення: Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області; копією спадкової справи за номером 63/2019, місце заведення: Друга львівська державна нотаріальна контора; копією акту про народження №785 від 07.07.1951р.; довідкою №405 від 16.05.2018р., виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області; довідкою №623 від 24.09.2019р., виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області; копіями свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб та паспорта позивачки [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на спірне майно не може бути вирішено в позасудовому порядку (нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне їм майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; інших спадкоємців, які б у встановлені законом строки вчинили дії щодо прийняття спадщини, судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначену земельну ділянку (середню земельну частку), право на яку такий успадкував в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька [PERSON] ; право на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, - суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з наведених вище мотивів та підстав.

Outcome: approved