Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

позивач просить суд визнати причини пропуску [PERSON] , [INFO] , шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] поважними та встановити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , обґрунтовуючи позов наступним. [INFO] помер [PERSON] . \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] належала на праві власності частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно належало померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.111994 року, посвідченого державним нотаріусом Обухівської і Кагарлицької державної нотаріальної контори Іванців В.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1205. Також, [PERSON] за вищевказаною адресою належали земельні ділянки кадастровий номер 3222284801:01:012:0004 площею 0,0415 для ведення особистого селянського господарства та кадастровий номер 3222284801:01:012:0003 площею 0,2467 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Отже, [PERSON] належали 1/2 житлового будинку та земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку та земельні ділянки. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також: у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережене, та батьки. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на те посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. [PERSON] заповіту після себе не залишив. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.05.1965 року. Отже, позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом першої черги. Крім позивача, іншим спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON] . 13.11.2023 року позивач у встановленому законом порядку звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачової Л.І. із заявою про прийняття спадщини. У листі від 13.11.2023 року з вих. №2522/02-16 нотаріус повідомила позивачу, що з наявних документів вбачається, що позивач не була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою станом на день його смерті, що свідчить про те, що нею був пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини [PERSON] . У зв`язку з викладеним, нотаріусом було роз`яснено позивачу право звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, позивач не може оформити спадщину свого чоловіка [PERSON] в нотаріальному порядку та змушена звернутися до суду з позовом про встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поваж:них причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач з поважних причин своєчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини свого чоловіка [PERSON] , оскільки до неї як дружини автоматично переходить все майно чоловіка, в тому числі нерухоме майно, яке позивач не повинна успадковувати. Крім того, [PERSON] не складав заповіту, що на думку позивача додатково свідчило про те, що нерухоме майно мало перейти саме до неї, а не увійти до складу спадщини. Коли позивачу стало відомо про необхідність оформлення спадщини після чоловіка, то вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було повідомлено, що шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини уже минув та для поновлення такого строку необхідно звернутися з позовом до суду. Таким чином, строк на прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин, оскільки позивач вважала, що все нерухоме майно чоловіка [PERSON] перейде до неї. Проте, на даний час без поновлення пропущеного строку на подання заяви про прийняття спадщини позивач не може реалізувати свої права як спадкоємець та отримати спадщину свого чоловіка. Виходячи з наведеного, позивачем було пропущено встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому наявні усі підстави для задоволення позову та визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вислухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] належала на праві власності частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно належало померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.111994 року, посвідченого державним нотаріусом Обухівської і Кагарлицької державної нотаріальної контори Іванців В.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1205. Також, [PERSON] за вищевказаною адресою належали земельні ділянки кадастровий номер 3222284801:01:012:0004 площею 0,0415 для ведення особистого селянського господарства та кадастровий номер 3222284801:01:012:0003 площею 0,2467 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] заповіт на спадкове майно складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин заявлені причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними та такими, що пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа №6-148цс15). Відповідно до п.п. 2, 6\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку, що позивач [PERSON] з поважних причин пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З врахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про визнання даних обставин пропуску строку поважними, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved