Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

31.08.2023 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини разом із батьком, у якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком за адресою фактичного проживання батька у зв`язку із фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 07.07.2007 року між сторонами у справі був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2021 року шлюб між подружжям був розірваний. З 03.03.2022 року сторони у справі проживають окремо: позивач проживає в м. Києві, а відповідачка живе в Австрії, куди виїхала у 2022 році. Після розірвання шлюбу дитина проживає з батьком, за виключенням періоду проживання з матір`ю в Австрії після початку збройної агресії, але після повернення до України дитина так само проживає з батьком. Сторони не мають згоди з приводу того де має проживати дитина: мати наполягає аби хлопчик жив із нею в Австрії, а батько бажає аби син жив із ним у м. Києві. Батько повністю усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про свого сина, проводить дуже багато часу з дитиною, самостійно його утримує і виховує, забезпечує всім необхідним, створює для нього всі належні соціально-побутові умови проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного і розумового розвитку. Проживання з батьком є волею та бажанням самої дитини, хлопчик висловлює повну згоду на проживання саме з батьком. Батько та син мають сильний емоційний контакт та прив`язаність один до одного. Позивач має квартиру в Дніпровському районі м. Києва, в якій проживає разом із сином. Позивач не має наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обов`язків щодо спільної дитини. Враховуючи відсутність погодження між сторонами місця проживання дитини, бажання батька проводити з дитиною більше часу, спілкуватись із нею, дати їй усе найкраще, сприяти розвитку сина та піклуватись про нього, ураховуючи найвищий інтерес самої дитини, позивач просить визначити місце проживання дитини разом із ним. Позивач є охайним, доброзичливим, цілеспрямованим, професійним, користується повагою серед колег та партнерів. З 2020 року позивач зареєстрований як ФОП, має стабільний дохід, достатній для утримання дитини і забезпечення всіх її потреб. Поскільки позивач є підприємцем, він має можливість самостійно регулювати графік своєї роботи і приділяти достатньо часу для виховання дитини. У власності позивача наявна квартира, в якій створені всі необхідні умови для проживання, навчання, відпочинку та нормального розвитку дитини. Також батько оплачує навчання сина. Батько може забезпечити дитині всі необхідні умови для життя, відпочинку, виховання і навчання, та проводити з сином стільки часу, скільки необхідно для гармонійного розвитку дитини. Позивач вважає, що саме він може краще забезпечити догляд за сином, тому у найкращих інтересах дитини місце її проживання має бути визначене із батьком. Ухвалою суду від 04.09.2023 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. 14.09.2023 року до суду надійшло клопотання третьої особи про витребування висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. 04.10.2023 року до суду надійшла заява відповідачки щодо інформування та надсилання документів для ознайомлення, а також заява про визнання відповідачкою позову та розгляд справи без її участі, у якій відповідачка вказує, що визнає позовні вимоги, просить визначити місце проживання дитини з батьком та розглядати справу без її участі в судових засіданнях через перебування відповідачки за кордоном. 19.10.2023 року до суду надійшло клопотання сторони позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 19.10.2023 року задоволені клопотання третьої особи та представника позивача про витребування письмового висновку органу опіки та піклування, і витребування доказів від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України та Головного управління Державної податкової служби у місті Києві. Ухвалою суду від 06.12.2023 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Протокольною ухвалою суду від 24.01.2024 року суд відмовив у прийнятті визнання позову відповідачем та продовжив судовий розгляд, оскільки таке визнання суперечить закону та порушує права дитини, адже дитина досягла 14 років і згідно законодавства має право сама визначити місце власного проживання. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що після розлучення між сторонами не було досягнуто згоди про місце проживання дитини. З 2021 року хлопчик проживає з позивачем і короткий період, після початку агресії рф, проживав з матір`ю в Австрії, але провернувся на проживання в Україну з батьком. Позивач вказує, що дитині краще жити саме із ним в Україні, оскільки відповідачка не має стабільного житла в Австрії, не має стабільного доходу та зловживає спиртними напоями. Також позивач зазначає, що не є юристом, але бажає аби факт проживання дитини разом із ним був офіційно зафіксований та формалізований. Відповідне рішення суду необхідне щоб підтвердити статус дитини та той факт, що саме позивач піклується і утримує дитину. Позивач не має юридичної основи проживання сина із ним, хоча повністю забезпечує свого сина. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що від шлюбу сторони мають спільну дитину, яка після розлучення батьків проживає зі своїм батьком. На початку повномасштабної збройної агресії рф хлопчик виїхав до Європи для проживання разом з матір`ю, однак повернувся до України і знов проживає зі своїм батьком. Мати дитина мала бажання аби хлопчик повернувся до неї в Австрію, однак батько бажає аби дитина проживала разом із ним. Мати проживає за кордоном і немає доходів для належного утримання дитини. Представник третьої особи в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову та пояснив суду, що після отримання службою позовної заяви була зібрана комісія, однак мати дитини на комісію не з`явилась, оскільки проживає в Австрії. Ураховуючи положення ст. 160 СК України та з огляду на те, що хлопчик досяг 14 років і відповідно сам визначає місце свого проживання, надання висновку по суті спору знаходиться поза межами компетенції служби у справах дітей, про що і зазначено у висновку. Представник вказує, що у даній справі відсутній предмет спору, як і сам спір, адже відповідачка не проти проживання дитини з батьком. Крім того, хлопчик досяг 14 років і сам вирішує де йому жити. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей та піклуватись про них, і рішення суду про визначення місця проживання дитини для цього не потрібно, ані служба у справах дітей, ані суд не мають повноважень визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявне клопотання відповідачки про розгляд справи без її участі. У судовому засіданні була заслухана думка дитини [PERSON] , [INFO] , який пояснив суду, що має бажання проживати разом зі своїм батьком, оскільки мати його вихованням не займається, не має доходів та зловживає спиртними напоями. Після розлучення батьків хлопчик лишився проживати із батьком, а мати жила окремо, яку дитина час від часу відвідувала. Дитина зазначила, що з початку агресії рф він виїхав разом із матір`ю за кордон та жив із нею, але у вересні 2022 року повернувся на проживання до батька в Україну. На питання та роз`яснення суду Нікіта зазначив, що розуміє власне право після досягнення 14 років самостійно обирати місце свого проживання, однак бажає жити саме із батьком і не має наміру змінювати таку свою думку. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, заслухавши думку дитини, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2007 року позивач та відповідачка зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 17). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2021 року у справі №755/2225/21 шлюб між сторонами у справі розірваний (а.с. 19-22). Позивач (з14.12.2017 року) та дитина (з 01.11.2017 року) зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивач з 16.10.2020 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 25). На підтвердження наявності у позивача стабільного доходу до позовної заяви долучені копії податкових декларацій (а.с. 26-43). Вбачається, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 44). Позивач здійснює оплату за навчання свого сина [PERSON] у ТОВ «Центр освіти Оптіма», що підтверджується копіями банківських квитанцій (а.с. 45-51). За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відповідачка: виїхала з території України 04.03.2022 року; повернулась в Україну 25.05.2022 року; виїхала з території України 29.05.2022 року; повернулась в Україну 06.01.2023 року; виїхала з території України 07.01.2023 року; повернулась в Україну 29.06.2023 року; виїхала з території України 10.07.2023 року (а.с. 108). Згідно відповіді Головного управління ДПС у м. Києві від 27.10.2023 року, в інформаційному фонді Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної податкової служби України відомості про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідачки, за період з І кварталу 2023 року по ІІ квартал 2023 року (з 01.01.2023 по 30.06.2023) відсутні (а.с. 110-111). За змістом висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини від 30.10.2023 року (протокол засідання Комісії від 24.10.2023 №14): «Комісією встановлено, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в травні 2021 року. Батько дитини, [PERSON] з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Батько займається вихованням та утриманням дитини. Мати дитини, [PERSON] , на даний час перебуває поза межами України, проживає на території Австрії. Відповідно до вимог п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 24.09.2008 року №866, питання щодо визначення місця проживання дитини вирішується за місцем проживання (перебування дитини). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначенням місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання. Приймаючи до уваги зазначене,

Outcome: dismissed