Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 78 751 грн 49 коп., сплачений судовий збір в сумі 2\~684 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач 09.02.2019 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банку» (на далі А-Банк) з метою укладення кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % річних на суму залишку заборгованості. Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою не виконав, внаслідок чого, станом на 12.09.2023 наявна заборгованість у сумі 78 751 грн 49 коп., яка складається з: 46 699 грн 98 коп. заборгованість за кредитом, 32 051 грн 51 коп. заборгованість по відсоткам. Ухвалою суду від 25.12.2023 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач у відповідності до\~ст.278 ЦПК України\~подала відзив на позов. В якому зазначали, що проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та прохала відмовити в задоволенні позову. Тому, відповідно до\~ч.5 ст.279 ЦПК України\~судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків. 09.02.2019 року між АТ «Акцент - банк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладений між сторонами договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку, Умов та правил надання банківських послуг. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням в установлені терміни не повернув належні кошти, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунками та банківською випискою Розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 12.09.2023 наявна заборгованість у сумі 46 699 грн 98 коп. заборгованість за кредитом, 32 051 грн 51 коп. заборгованість по відсоткам. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Виходячи із змісту ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Аналізуючи викладене, враховуючи, що відповідач не спростувала доводів позивача та беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст. 1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved