Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 17.06.2015 перебуває в шлюбі з відповідачем, під час якого народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалось через різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. З боку відповідача мала місце подружня зрада. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Місце проживання дітей слід визначити разом з нею, оскільки вона дбає про дітей, їх побут, дозвілля, стан здоров`я, харчування, розвиток та навчання. Просила розірвати шлюб між ними та визначити місце проживання дітей з матір`ю. 27.09.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та залучено до участі в справі третю особу. 07.12.2023 судом постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовних вимог в частині визначити місце проживання дітей з матір`ю та про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Представник позивача адвокат Риженко Н.О. позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, підтвердила доводи, викладені у позові. Інші учасники и справи в судове засідання не з`явились. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 17.06.2015 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №928, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками народжених в шлюбі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені судом, у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає. Також встановлено, що сторони ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільне господарство не ведеться. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що йдеться у ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» у ч.1 підпункту «с» - «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1073,60 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved