Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, уточненим в ході розгляду справи, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.02.2023 у м. Києві по просп. Оболонському у районі будинку №47/42, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, та автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду від 05.04.2023 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес», позивач звернувся до вказаної страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту СОД ФО - П [PERSON] про оцінку вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фіат» д.н.з. [NUMBER] , становить 37815,63 грн., вартість послуг склала 3500 грн. Позивач також зверталася до ФО-П [PERSON] для визначення вартості ремонту пошкодженого автомобіля, яка склала 40400 грн. Проте страховою компанією було виплачено страхове відшкодування позивачу в розмірі 13348,49 грн. В ході розгляду справи позивачем було відремонтовано пошкоджений транспортний засіб та понесені витрати у вигляді оплати вартості придбаних автозапчастин у розмірі 13 444 грн., а також проведення ремонту пошкодженого автомобіля у розмірі 14 380 грн., у зв`язку з чим позивач зменшила позовні вимоги та зазначила, що відповідачем завдано йому майнової шкоди усього на суму 19475,51 грн. з урахуванням суми франшизи 1500 грн. та витрат понесених на складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 3500 грн., які він просив стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, позивач вказує, що діями відповідача йому заподіяно моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 4000 грн. та яку просить стягнути з відповідача, а також витрати на правничу допомогу та судовий збір. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, просили задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, в матеріалах справи міститься відзив на позов, в якому сторона відповідача просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що різниця між вартістю відновлювального ремонту та вартістю матеріального збитку з урахуванням зносу становить 9511,40 грн., покладати стягнення усієї суми виключно на відповідача безпідставно, належним відповідачем у справі є страхова компанія. Крім того, розмір виплати страхового відшкодування позивачем не оскаржувався, отже був ним погоджений. Щодо визначеного позивачем розміру моральної шкоди визнав 1000 грн., по витратам на правову допомогу - 6000 грн. з посиланням на їх недоведеність. В процесі розгляду справи з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог вказував на можливість стягнення з відповідача 4 163, 99 грн. матеріальної шкоди Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Фіат» д.н.з. [NUMBER] належить позивачу (а.с. 13). 17.02.2023 об 11 год. 50 хв. у м. Києві по просп. Оболонському, 47/42, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, та автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.14). Постановою Оболонського районного суду від 05.04.2023 відповідача [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 15). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи убачається, що цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду внаслідок експлуатації автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес», згідно полісу №ЕР-213196823 від 02.02.2023, страхувальник ТОВ «Діас Україна», термін дії договору 07.02.2023 - 06.02.2024, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 160000 грн., франшиза 1500 грн. 17.02.2023 та 22.02.2023 позивач зверталась до вищевказаної страхової компанії з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, як потерпіла особа, а також заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування (а.с.17,18). Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Фіат» д.н.з. [NUMBER] , складеного 30.03.2023 (дата оцінки 17.02.2023) СОД ФОП [PERSON] (а.с.19-41), вартість завданого матеріального збитку становить 25160,01 грн., вартість відновлювального ремонту 37815,63 грн., при цьому вартість послуг експерта склала 3500 грн., які були сплачені позивачем згідно платіжної інструкції №0.0.3004702909.1 від 18.05.2023 (а.с.42). У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Як убачається зі страхового акту №106806/1 від 17.03.2023, складеного на підставі акту огляду колісного транспортного засобу від 27.02.2023 та розрахунку страхового відшкодування від 17.03.2023, сума страхового відшкодування за договором №ЕР-213196823 від 02.02.2023 склала 13348,49 грн., які підлягали виплаті у строк до 21.03.2023 (а.с.102-105). Згідно виписки про рух коштів по картці позивача, 23.03.2023 страховою компанією ПрАТ «СК «Брокбізнес» прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 13348,49 грн., які надійшли о 17 год. 04 хв. на рахунок позивача (а.с.44). При цьому, судом встановлено, що 17.03.2023 позивачем на ім`я страхової компанії подано заяву про погодження суми страхового відшкодування, якою позивач погодив розмір відшкодування за полісом №ЕР-213196823 від 02.02.2023 у розмірі 13348,49 грн. (а.с.101). Таким чином, судом в ході розгляду справи встановлено, що позивачем [PERSON] як потерпілою особою погоджено зі страховою компанією розмір страхового відшкодування, який в подальшому було їй виплачено на вказаний нею рахунок. Крім того, як убачається з матеріалів справи, позивач відремонтувала належний їй автомобіль. Так, згідно видаткової накладної №0000001254 від 22.11.2023 та платіжної інструкції від 22.11.2023 позивач сплатила за автозапчастини 13444 грн. (а.с.119,120), а згідно акту виконаних робіт №224 від 22.11.2023 та фіскального чеку від 22.11.2023 складених ФОП [PERSON] , позивачем за виконання ремонтних робіт належного їй автомобіля сплачено 14380 грн. (а.с.121, 122), а всього позивач понесла витрат на загальну суму 27824 грн. Згідно п.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З огляду на положення пункту 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди страховиком здійснюється виключно у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, ав розумінні положень ст.ст.1166, 1194 ЦК України відшкодовувати завдану майну потерпілого шкоду зобов`язана особа, яка її завдала, як і сплачувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. На підставі викладеного, враховуючи, що внаслідок вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано збитків, та в подальшому ним відремонтовано транспортний засіб на загальну суму 27824 грн., при цьому цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована і розмір франшизи становить 1500 грн., а страховою компанією виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 13348,49 грн. за вирахуванням франшизи, з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яка становить: 27824 - 13348,49 = 14475,51 грн., а також франшизу у розмірі 1500 грн. Щодо відшкодування завданої моральної шкоди суд зазначає наступне. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що ним понесено хвилювання, пережиті внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що виразилося у зміні психоемоційного стану, тривожності, порушеннях сну та відносинах з рідними та близькими, оскільки було пошкоджено транспортний засіб, який використовувався позивачем для пересування по місту, а також витрачено багато часу на захист та відновлення порушених прав позивача, збором документів, спілкуванням зі страховою компанією, пошуком спеціалістів з ремонту автомобілів, проте зазначені обставини не підтверджені відповідними доказами, як і спричинення йому у зв`язку з цим моральних страждань. Позивачем також не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи суму моральної шкоди у розмірі 4000 грн., розрахунку розміру моральної шкоди позивачем не надано. Разом з тим, враховуючи характер та ступінь вини відповідача, глибину душевних та фізичних страждань позивача, зміну його звичного способу життя, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі суд не знаходить. Суд також звертає увагу на те, що підстав для стягнення витрат на оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 3 500 грн. підстав немає, оскільки такий доказ, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, судом до уваги узятий не був, тому до складу доказів, які лягли в основу заявлених позовних вимог не включається, оскільки підставою для часткового задоволення позовних вимог стали докази про фактично понесені витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу. Окрім цього, між адвокатом Микитишин О.М. та Кондратюк В.О. укладено договір про надання правової допомоги від 21.07.2023, додаток №1 від 21.07.2023, виписано ордер від 21.07.2023 та підписано акти приймання-передачі наданої правничої допомоги від 15.09.2023 та від 19.01.2024, згідно яких за правовий аналіз спірного питання, збирання та підготовку доказів, складання позовної заяви, підготовку відповіді на відзив, представництво інтересів клієнта в судових засіданнях, підготовку клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, підготовку заяви про зменшення позовних вимог, підготовку заяви про розподіл судових витрат позивачем сплачено на рахунок адвокатського об`єднання загалом 17465 грн., що підтверджується квитанціями на оплату послуг з надання правничої допомоги від 19.01.2024 у розмірі 2750 грн., від 23.11.2023 у розмірі 3500 грн., від 10.10.2023 у розмірі 2000 грн., від 15.09.2023 у розмірі 1200 грн., від 11.09.2023 у розмірі 3015 грн., від 21.07.2023 у розмірі 5000 грн. Стороною відповідача було подано заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 6000 грн., посилаючись на те, що виставлена адвокатом позивача сума не співмірна з ціною позову, складністю справи, а також часом, витраченим на виконання відповідних адвокатських робіт. Представник звертав увагу на те, що частину доказів (матеріали страхової справи) було надано саме стороною відповідача, яка з першою заявою по суті, частково визнала заявлені вимоги та вказувала на можливість врегулювання спору у позасудовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, зменшивши їх розмір до 6000 грн. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial