Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.06.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 4368690. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року (далі Правила) та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало та надало кредит в сумі 10 000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 10 000,00 гривень, строк дії кредиту 30 днів, при цьому строк кредиту може бути продовжено, процентна ставка становить 1,90% в день. 24.08.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим кредитний договір, на підставі пункту 4.3., було автопролонговано, строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. 03.05.2022 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором №4368690. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача на його електронну пошту, яку він вказував, укладаючи кредитний договір. Станом на 28.12.2023 р. заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10000,00 гривень - сума кредиту та 22800 гривень - сума процентів за користування кредитом, всього - 32800 гривень, тому ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить стягнути з відповідача борг за договором про надання споживчого кредиту №4368690 від 25.06.2021 року в розмірі 32800 гривень. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за боргом по кредиту ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», на підставі\~ст.625 ЦК України,\~відповідачу нараховано: суму інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань з грудня 2022 року по лютий 2022 року (до 23.02.2022 р.) в розмірі 1054,29 гривень, а також 3% річних від прострочених сум з 23.11.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 248,02 гривень. Враховуючи, що відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту №4368690 від 25.06.2021 року в розмірі 32800,00 грн., інфляційні втрати з грудня 2022 року по лютий 2022 року (до 23.02.2022 р.) в розмірі 1054,29 грн., а також 3% річних з 23.11.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 248,02 грн., судові витрати у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Представник позивача Столітній М.М., що діє на підставі довіреності, у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до нього про стягнення заборгованості просив відмовити, посилаючись на те, що дане товариство йому не відоме, жодних кредитних договорів з ним не укладав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, 25.06.2021 року між ТОВ «Авентус Україна», як позикодавцем, та [PERSON] як позичальником, був укладений договір №4368690 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 10000,00 гривень терміном на 30 днів. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «М200469», 25.06.2021 року. У пункті 1.5 вказаного вище договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,90% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Додатком №1 до вказаного вище договору №4368690 від 25.06.2021 року погоджено Графік платежів та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до п. 1.5.2. Договору, знижена процентна ставка 0,57% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 договору, або протягом 3х календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач, як учасник лояльності отримає знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більш ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише, як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Якщо споживач є учасником програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки зазначений в Договорі має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо споживач не є учасником програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для споживача. Відповідно до п. 1.7. (1.7.1, 1.7.2) орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних; за зниженою ставкою 582,51% річних. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір, тобто договір вважався укладеним у відповідності до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». 03.05.2022 р. між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором було укладено договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором №4368690 від 25.06.2021 року, що також підтверджується копією витягу з Реєстру боржників від 03.05.2022 року до договору факторингу. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №4368690 від 25.06.2021 року, станом на 28.12.2023 року позивачем нарахована заборгованість у загальному розмірі 32800 гривень, а саме: 10000,00 грн. - сума кредиту та 22800,00 грн. сума процентів за користування кредитом. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч .1 ст.\~638\~та ч. 1 ст.\~640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Згідно ст.ст.\~526,\~530,\~610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України\~). Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно\~статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За\~ст. 617 ЦК України\~\~особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Згідно зі ст.ст.12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу, який є правонаступником первісного кредитора, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором №4368690 про надання споживчого кредиту від 25.06.2021 року у розмірі 32800 гривень, з яких: 10000 грн. - сума кредиту та 22800,00 грн. сума процентів за користування кредитом. Що стосується вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання, суд зазначає наступне. Частиною другою\~статті 625 ЦК України\~передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ\~в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який Указами Президента України був продовжений і діє на цей час. Разом з тим, пунктом 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на підставі\~ст.625 ЦК України\~нараховано відповідачу суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань з грудня 2021 року по лютий 2022 року в розмірі 1054,29 грн. (за грудень 2021 р. = ((100,6*32800):100)-32800=196,8 грн.; за січень 2022 р. ((101,3*32800):100)-32800=426,4 грн., ; за лютий 2022 р. (до 23.02.2022 р.) = ((101,6*32800):100-32800=431,09 грн.), а також 3% річних від прострочених сум з 23.11.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 248,02 грн. (32800*3):100:365*92=248,02 грн.). Враховуючи викладене, положення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат в сумі 1054,29 грн., нарахованих за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року (до 23.02.2022 р.), та трьох відсотків річних в сумі 248,02 грн. за період з 23.11.2021 року по 23.02.2022 року підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Столітній М.М., що підтверджується ордером серії АІ № 1423361 від 27 жовтня 2023 року та Договором про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10 липня 2023, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 27 жовтня 2023 року між адвокатом Столітнім М.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було підписано Звіт про надання правової допомоги згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 року, в якому зазначено що вартість послуг зі збору та аналізу доказів, складання позовної заяви та подання її до суду становить 10 000,00 грн. (витрачено 10 годин часу), а також виставлено рахунок на оплату № 1754/28/12 від 28.12.2023 на суму 10 000,00 грн. (за збір та аналіз доказів і документів - 3 000,00 грн., за складання позовної заяви - 5 000,00 грн., за подання позовної заяви - 2 000,00 грн.) 27.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» сплатило на користь адвоката Столітнього М.М. 10 000,00 грн. в рахунок оплати послуг згідно рахунку № 1754/28/12 від 28.12.2023 р., що підтверджується платіжною інструкцією від 27.12.2023 року № 2492. Суд вважає,\~що витрати\~на надання\~професійної правничої\~допомоги підтверджені\~належними доказами,\~а тому\~підлягають стягненню\~з відповідача\~ [PERSON] на користь позивача в розмірі\~10000,00грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 147,20 грн.

Outcome: approved