Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивача) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір, який оформлено в електронній формі. Крім того, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» раніше було укладено договір факторингу. Відповідно до додаткової угоди сторони дійшли згоди викласти текст договору факторингу у новій редакції. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Надалі між ТОВ «Таліон плюс» та позивачем укладено договір факторингу на підставі якого останній отримав права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, зокрема і до відповідача. Відповідач своїх зобов`язань в добровільному порядку, як перед первісним кредитором, так і перед факторами не виконав, грошові кошти не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором кредиту. На підставі викладеного, посилаючись на приписи законодавства позивач просить стягнути з відповідача борг за договором кредиту та понесені ним судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності та проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Поштове відправлення, що надсилалося на його зареєстроване місце проживання, повернулося без вручення. За таких обставин відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, однак до суду не прибув, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31 грудня 2020 року сторони уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, де вказаний договір факторингу виклали у новій редакції (а.с. 14-16). Так, п. 2.1. вказаної додаткової угоди сторони визначили, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 11 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 194259136, за умовами якого відповідач отримав кредитний ліміт на суму 9500,00 грн., та перший транш у розмірі 7000,00 грн., з наданням кредитної лінії строком на 30 днів від дати отримання кредиту та нарахуванням процентів за користування кредитом щоденно в розмірі 240,90 процентів річних, що становить 0,66 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредитну, що надано споживачу до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua (а.с. 6-8). Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 151 від 14.09.2021 року укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідач числиться у ньому під № 1134, а його загальна заборгованість складає 16205,00 грн. (а.с. 13). 20 жовтня 2022 року позивач та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № 20102022, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. Право вимоги переходить до клієнта від фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору. Додатком № 5 до договору визначено форму акту приймання-передачі інформації згідно з реєстром боржників в електронному вигляді (а.с. 17-18). Позивач надав витяг з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 20102022 від 21 жовтня 2022 року, де боржником зазначено відповідача (а.с. 19). Водночас матеріали справи не містять акту приймання-передачі інформації згідно з реєстром боржників. Суд встановив, що на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 (28 листопада 2018 року) кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ще не існувало. Позивачем до позову взагалі не додано договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також реєстр прав вимоги щодо кредитного договору з відповідачем, у формі передбаченій договором факторингу. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. За ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити, чи переходило від ТОВ «Таліон плюс» до позивача право вимоги за грошовою вимогою до відповідача. Щодо договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та позивачем, то оскільки він є похідним від договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, суд його до уваги не приймає. Крім того, позивачем не додано до матеріалів справи доказів переходу від ТОВ «Таліон плюс» до нього права вимоги за грошовою вимогою до відповідача, у формі встановленій відповідним договором факторингу, а саме реєстру прав вимоги та відповідного акту прийому-передачі. Відтак, вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 24899,00 грн. за кредитним договором № 194259136 від 11 липня 2021 року до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Разом з тим, з огляду на те, що неможливо встановити, чи переходило від ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» до\~ТОВ «Таліон\~плюс»,\~а також\~від ТОВ\~«Таліон плюс»\~до позивача\~право вимоги\~за грошовою\~вимогою до\~відповідача,\~суд дійшов\~висновку,\~що в\~позові слідвідмовити. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed