Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

29.11.2023 року позивач в особі свого представника за посадою звернувся до суду із відповідною заявою, в якій просив суд позбавити батьківських прав відповідачку відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , зі стягненням з відповідачки аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дітей. Підставою цього позивач зазначив власне рішення від 16.11.2023 року №266 «Про доцільність позбавлення батьківських прав» відносно відповідачки, перебування дітей у дитячому будинку сімейного типу, власну заяву відповідачки про необхідність позбавлення її батьківських прав від 31.10.2023 року через неспроможність відповідачки забезпечити належне утримання дітей. Ухвалою судді від 19.01.2024 року було виключено з числа учасників справи службу у справах дітей виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області та центр надання адміністративних послуг Олексіївської сільської ради Харківської області, відкрите загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче провадження, витребувано від позивача додаткові матеріали для приєднання до матеріалів справи з метою підтвердження повноважень та статусу позивача на час прийняття ним відповідного рішення відносно позбавлення позивачки батьківських прав (а.с.67-68). Ухвалою суду від 07.02.2024 року підготовче провадження у справі було відкладено через неявку представниці позивача та не надання витребуваних судом доказів для підтвердження заявленої позиції, відкладено підготовче провадження, встановлено відсутність відзиву з боку відповідача (а.с.75). 08.02.2024 року з боку представниці позивача у порядку самопредставництва на підставі довіреності та «Положення про службу у справах дітей виконавчого комітету Олексіївської сільської ради» Лозівського району Харківської області, затвердженого рішенням XV сесії VIII скликання Олексіївської сільської ради від 22.12.2021 року №2066 було надано витребувані судом ухвалою про відкриття провадження докази, які дозволили встановити кворум та порядок та результати голосування при прийнятті рішення щодо відповідачки 16 листопада 2023 року (а.с.82-106). У судове засідання сторони та їх представники не прибули. Від представниці позивача у порядку самопредставництва органу місцевого самоврядування [PERSON] 12.02.2024 року надійшла заява про можливість розгляду справи у підготовчому провадженні за умови визнання відповідачкою позовних вимог та розгляд справи за відсутності представниці позивача. При цьому позовні вимоги позивач підтримав у повному обсязі (а.с.107). Від відповідачки також перед судовим засіданням у підготовчому провадженні 12.02.2024 року надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсязі, враховуючи стягнення аліментів з проханням розглянути справу за відсутності відповідачки (а.с.108), що відповідає раніше заявленій відповідачкою 16.11.2023 року позиції під час засідання позивача щодо вирішення питання про позбавлення її батьківських прав. Враховуючи неявку сторін по справі фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши позицію сторін та надані суду докази, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому провадженні без допиту дітей, оскільки вони в дійсності більше 8 років не бачили відповідачку з часу, коли ще були у початковій школі або у дитячому садку та їх виклик у судове засідання не буде сприяти їх психічному здоров`ю та емоційній рівновазі, що в даній категорії справ є визначальним щодо їх допиту. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог суд не встановлює. Відповідачка є матір`ю трьох дітей: неповнолітніх - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Берецькою сільською радою Первомайського району Харківської області (актовий запис №16 від 11.08.2008 року)(а.с.12) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Берецькою сільською радою Первомайського району Харківської області (актовий запис №6 від 26.10.2009 року)(а.с.15), а також малолітньої - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Берецькою сільською радою Первомайського району Харківської області (актовий запис №11 від 13.10.2010 року)(а.с.18). Щодо усіх дітей запис про батька « [PERSON] » здійснений на підставі заяв відповідачки у порядку ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копіями витягів з реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00015667238 від 06.08.2015 року (відносно [PERSON] )(а.с.13-14), №00015667258 від 06.08.2015 року (відносно [PERSON] ) (а.с.16-17) та №00015667179 від 06.08.2015 року (відносно [PERSON] ) (а.с.19-20). Відповідачка вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.04.2016 року засуджена за ч.1 ст.115 КК України та їй призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком сім років (а.с.21-25). Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області у вищевказаній справі перед уповноваженим органом опіки та піклування порушено питання влаштування дітей на час відбування покарання відповідачкою (а.с.26-27). Розпорядженням на той час уповноваженого органу - Первомайської районної державної адміністрації Харківської області - №403 від 29.08.2016 року дітям: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, які позбавленні батьківського піклування (а.с.28-29). На підставі розпорядження на той час уповноваженого органу - Первомайської районної державної адміністрації Харківської області - №426 від 22.09.2016 року дітей влаштовано та проживання та утримання до дитячого будинку сімейного типу сім`ї [PERSON] (а.с.30-31). 11.09.2023 року відповідачка звільнилася з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання, що підтверджує довідка про звільнення від 11.09.2023 року (а.с.34-35). За час відбування покарання діти з відповідачкою не спілкувалися, родинні зв`язки перервані. На підставі акту служби у справах дітей позивача від 15.11.2023 року встановлено та підтверджено за сукупністю відповідних факторів, що відповідачка не може утримувати дітей та не має для цього належних засобів та умов (а.с.40-46). Висновком позивача по справі від 27.11.2023 року на підставі його ж рішення від 16.11.2023 року №266 визнано доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно усіх дітей, оскільки вона свідомо ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, не допомагає у їх0 утриманні, не цікавиться їх вихованням (а.с.47-48,52-53, 82-83, 95-96). Відповідачка 31.10.2023 року надала позивачеві заяву про можливість позбавлення її батьківських прав відносно дітей з причин неможливості їх утримувати та забезпечувати (а.с.32-33). Відповідно до частин 1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до частин 3 та 4 ст.155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені судом докази дають підстави дійти висновку про доведеність свідомого нехтування, утому числі, через неможливість забезпечити, відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо усіх трьох дітей, а тому є всі підстави для позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Щодо обов`язкового в такий категорії справ питання стягнення аліментів, які були заявлені позивачем разом із позовною заявою, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тому аліменти з відповідачки повинні бути стягнуті у загальному порядку. Згідно з частиною п`ятою ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вказаний розмір аліментів є мінімально визначеним розміром аліментів для відповідної кількості дітей. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, в даній справі вимога про стягнення аліментів за період з 29.11.2023 року є законодавчо визначеною та такою, що є мінімально встановленою. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки позовні вимоги про позбавлення батьківських прав суд задовольняє, а відповідачка їх визнала до початку підготовчого провадження, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн. за вимогу про позбавлення її батьківських прав повинні бути розпоідлені наступним чином: 536,80 грн. підлягають стягненню з відповідачки та 536,80 грн. - компенсації за рахунок держави. В частині стягнення аліментів, судові витрати повинні бути стягненні таким же чином, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів - на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved