Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

12.04.2023 року [PERSON] , [INFO] , вказуючи у позові своїм представником [PERSON] , звернувся до суду з даним позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 13.11.2023, просив суд відібрати його сестру [PERSON] , [INFO] від її батька [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, та передати [PERSON] , [INFO] , йому ( [PERSON] ) для подальшого проживання однією сім`єю. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є сином [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими було розірвано рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06.02.2013 року. У подальшому, 12.07.2014 року між матір`ю позивача [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого [INFO] народилась дочка [PERSON] . Судовим наказом Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25.04.2019 року у справі №730/434/19 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] . Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.05.2019 року шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] було розірвано, при цьому, вказаним судовим рішенням встановлено, що дочка [PERSON] проживає разом із матр`ю. Позивач зазначав, що він постійно проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю та молодшою сестрою [PERSON] [INFO] матір позивача загинула, після чого позивач із сестрою проживали в сім`ї хрещеної [PERSON] , яка займалася питаннями щодо поховання [PERSON] та забезпечила позивача із сестрою всім необхідним. Позивач вказував, що рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області в особі комісії з питань захисту прав дитини було вирішено передати дитину [PERSON] її рідному батьку - [PERSON] , після чого 30.03.2023 року дитина [PERSON] була передана батьку. За доводами позивача, фактично відбувся розрив сім`ї двох дітей, що стало підставою для звернення [PERSON] до суду щодо захисту своїх прав на сім`ю, та в порядку самозахисту прав його малолітньої сестри [PERSON] , відповідно до положень статті 262 Сімейного кодексу України. Крім того, позивач вважає, що [PERSON] ухилявся від виконанння батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] . Також зазначає, що загальний дохід сім`ї [PERSON] перевищує дохід Іваницького. Проживання дитини в м. Києві буде кращим для її майбутнього, ніж проживання в м. Бахмач. Ухвалою Бамацького районного суду від 13.04.2023 року позовну заяву залишено без руху в зв`язку з несплатою позивачем судового збору. Ухвалою Бахмацького районного суду від 19.04.2023 року позовну заяву повернуто позивачеві, з урахуванням положень п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, оскільки позивач на дату звернення до суду не досяг повноліття та звернувся з позовними вимогами, якими не порушувалися його права та які не стосувалися його інтересів, так як просив передати малолітню для проживання [PERSON] (такі вимоги зазначені в позові до уточнення позовних вимог). Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 06.07.2023 року скасовано ухвалу Бахмацького районного суду від 19.04.2023 року та направлено справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції. Скасовуючи ухвалу від 19.04.2023 року, суд апеляційної інстанції послався на те, що [PERSON] , [INFO] , своїм представником зазначає [PERSON] і матеріали даної справи містять довіреність від 07.03.2023 року, відповідно до якої [PERSON] має право представляти інтереси [PERSON] в судах. Ухвалою суду від 15.08.2023 року відкрито провадження по справі визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.09.2023 року, яке в подальшому неодноразово відкладалося з різних об`єктивних причин. Ухвалою суду від 01.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.12.2023 року. Судове засідання, призначене на 26.12.2023 року, відкладено на 23.01.2024 року за клопотанням сторони позивача. 20.06.2023 року третьою особою - службою у справах дітей Бахмацької міської ради подано пояснення, в яких зазначають про безпідставність позовних вимог та вважають за доцільне проживаня дитини з батьком. Останній не позбавлений батьківських прав. Представник відповідача - адвокат Савенецька-Фурс Т.В. надіслала відзив, який зареєстровано канцелярією суду 19.09.2023 року, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки дитина після смерті матері проживає з батьком, який не позбавлений батьківських прав. Останній піклується про доньку, дитина відвідує школу, забезпечена необхідним. Підстави для передачі дитини сторонній особі - [PERSON] відсутні. В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) представник позивача - [PERSON] , думку якого підтримав позивач, просив розглядати справу за їх відсутності та задовольнити уточнені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог і просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] . З останньою мають спільну дитину, - доньку [PERSON] , 2016 року народження, яка після розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , залишилася проживати з матір`ю. Сворення іншої сім`ї [PERSON] стало підставою для розірвання шлюбу. Після смерті [PERSON] , за домовленістю з [PERSON] , яка доводиться двоюрідною сестрою [PERSON] , [PERSON] мала проживати до закінчення 9 днів поминальних та поховальних обрядів з [PERSON] . Однак остання в подальшому відмовилася повернути дитину, забрала її до Києва, в зв`язку з чим він був змушений звертатися до служби у справах дітей за допомогою в поверненні дитини. На даний час він створив іншу сім`ю, з дружиною мають спільного сина [PERSON] . Донька [PERSON] проживає у їх сім`ї, між ними дружні стосунки, дитина забезпечена необхідним, відвідує школу. З дружиною мають у власності будинок, в якому і проживають. Не вбачає підстав для відібрання у нього дитини - доньки [PERSON] та передачі її [PERSON] для проживання, оскільки він, як батько, не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, піклується про неї, створює необхідні умови для розвитку та навчання. Натомість [PERSON] власного житла не має, проживає у сім`ї [PERSON] , є студентом. Також зазначив, що після розірвання шлюбу з матір`ю [PERSON] , своєчасно сплачував аліменти на утримання дитини. Інші учасники в судове засідання не з`явилися. Представник третьої особи - служби у справах дітей Бахмацької міської ради надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 11.09.2023 року за № 175, яким визначено про недоцільність відібрання дитини - [PERSON] , [INFO] від батька - [PERSON] підтримує. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.28 том 1). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] (а.с.21 зворот том 1). Судовим наказом Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25.04.2019 року у справі №730/434/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] (а.с.22 том 1) Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.05.2019 року розірвано шлюб, укладений 12.07.2014 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] (а.с.29, зворот - 30 том 1). [INFO] [PERSON] померла у м. Борзна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано 28.02.2023 року Борзнянським відділом ДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.19 зворот том 1). 16.03.2023 року [PERSON] , жителька [ADDRESS] , звернулася до Коцюбинського селищного голови із заявою про визначення місця проживання її племінниці [PERSON] , [INFO] , з нею, у зв`язку з тим, що мати дитини - [PERSON] загинула [INFO] (а.с.19, 25-26 том 1). Як вбачається з копії протоколу №4 від 27.03.2023 року засідання комісії з питань захисту прав дитини сел. Коцюбинське, рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області в особі комісії з питань захисту прав дитини було вирішено передати дитину [PERSON] її батьку - [PERSON] . При цьому було встановлено, що батько від своєї дитини не відмовлявся, має власне житло, працює та має стабільний дохід, позитивно характеризується за місцем роботи, спиртним не зловживає, наркотичних засобів не вживає, є законним представником дитини (а.с.33-34 том 1). Листом від 28.03.2023 року виконавчий комітет Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області повідомив [PERSON] про відмову у задоволенні її заяви про визначення місця проживання дитини в їхній родині з урахуванням положень ст. 163 СК України (а.с. 35). Також зазначено, що батько добровільної згоди на перебування дитини у сім`ї [PERSON] не надавав (а.с. 35 том 1). У березні 2023 року [PERSON] звертався до начальника служби у справах дітей Бучанської РДА, Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, служби у справах дітей Бахмацької міської ради із заявами про надання допомоги у поверненні дитини батьку, в яких зазначав, що [PERSON] незаконно викрала та вивезла дитину у [ADDRESS] , незаконно утримує її у себе, відмовляється від спілкування та забороняє спілкуватися з дитиною (а.с. 50-54 том 2). Згідно з витягом з реєстру Бахмацької територіальної громади [PERSON] , 17.11.2016 року зареєстрована 07.03.2023 року за адресою: [ADDRESS] (за місцем проживання батька) (а.с. 55 том 2). Згідно з виписним епікризом за № 2451, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради з 13.02.2023 по 22.02.2023 і йому рекомендовано пересування за допомогою милиць без навантаження на кінцівки (а.с. 56 том 2). Згідно з довідкою про доходи, [PERSON] працює в АТ «Чернігівобленерго» Бахмацький РЕМ, має стабільний щомісячний дохід, із якого своєчасно сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] (а.с. 57 том 2). Рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради за № 175 від 11.09.2023 рку затверджено висновок про розв`язання спору щодо відібрання дитини [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] (а.с. 62 том). Як вбачається з вказаного висновку, виконавчий комітет Бахмацької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , жителя [ADDRESS] (а.с. 63 том 2). Зі змісту акта обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] за адресою [ADDRESS] , складеного спеціалістами Бахмацької міської ради 11.12.2023 року, вбачається, що умови проживання задовільні, є меблі, побутова техніка, у будинку охайно, прибрано, речі упрядковані, є килимові покриття. Для виховання дитини створено такі умови: у Злати є окреме ліжко, місце для вивченння уроків, є книги, канцелярські приладдя, багато іграшок. Сезонним одягом та взуттям дитина забезпечена. Син [PERSON] має окреме ліжко у кімнаті батьків, одягом, взуттям забезпечений. Діти мають повноцінне харчування. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , батько, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , учениця 1 класу ЗЗСО № 5, [PERSON] , [INFO] , син. Стосунки в сім`ї хороші, люблячі, є взаєморозуміння та підтрмка одне одного. Дружина [PERSON] тепло та привітно говорить про [PERSON] , турбується про неї, чекає зі школи. Умови проживання відповідають інтересам дітей. Підстав відбирати дитину [PERSON] із сім`ї батька немає (а.с. 118). Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. За приписами ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 11 , ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, та ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду Укрїни «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. За приписами ч.ч. 4-5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач піклується про свою дитину, переймається здобуттям нею шкільної освіти, створює необхідні умови для розвитку та навчання, забезпечує необхідним, має власне житло, працює, позитивно характеризується за висновком органу опіки та піклування, вживав заходів щодо повернення дитини після смерті її матері. Проживання з батьком відповідає найвищим інтересам дитини, виходячи з положень ст. 163 СК України.

Outcome: dismissed