Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

15 серпня 2023 року позивач звернувся у Рівненський міський суд Рівненської області з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 27 липня 2020 року, яка станом на 19 травня 2023 року становить 23328 грн. 25 коп., та судові витрати - 2684 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 27 липня 2020 року [PERSON] встановила мобільний додаток monobank. Відповідно до п.1 Розділу 1 "Терміни та визначення" Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" мобільний додаток monobank сервіс банку, що дозволяє надати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію у мобільному додатку відповідач підписала анкету-заяву клієнта до договору про надання банківських послуг "Monobank" шляхом застосування власного цифрового підпису. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 18000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, тобто надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), чим не виконала зобов`язання за договором, які є обов`язковими для виконання сторонами. Станом на 19 травня 2023 року прострочення зобов`язання відповідача становить 23328 грн. 25 коп. 17 серпня 2023 року позовна заяв АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості направлена за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області. 21 вересня 2023 року позовна заяв АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнята до розгляду Рівненським районним судом Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16 листопада 2023 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає, вважає його безпідставним та просить у задоволенні його відмовити. 05 грудня 2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача, в якому пославшись на обґрунтування викладенні в позовній заяві просить позов задоволити повністю. 13 грудня 2023 року відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив. Представник позивача подав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до відзиву та заперечень позов не визнає, вважає, що умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при надані банківських послуг, щодо карткових продуктів, загальні умови до них є мінливими, оскільки банк в односторонньому порядку, самовільно змінював вказані умови. На її думку, оскільки в підписаній нею анкеті-заяві не міститься жодних відомостей про розмір відсотків то у позивача були відсутні підстави для їх нарахування та самостійного стягнення. Суд ознайомившись із позовною заявою, відзивом на неї та іншими заявами по суті, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, приходить до наступних висновків. Так, 27 липня 2020 року [PERSON] встановила мобільний додаток monobank. Пройшовши реєстрацію у мобільному додатку відповідач підписала анкету-заяву клієнта до договору про надання банківських послуг "Monobank" шляхом застосування власного цифрового підпису. Зі змісту анкети-заяви вбачається, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фіз. осіб в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). До анкети - заяви позивачем долучено, як невід`ємні частини спірного договору витяг з Умов і правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank в редакції, затвердженій протоколом правління №49 від 30 листопада 2022 року, Паспорт споживчого кредиту "Чорна картка monobank" від 08 грудня 2022 року з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача. Разом з тим, позивачем не надано належних доказів того, що зазначені Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Паспорт споживчого кредиту "Чорна картка monobank" від 08 грудня 2022 року з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача є аналогічними тим, які діяли на момент укладення договору із відповідачем, а саме 27 липня 2020 року, вони були надіслані відповідачу у вказаній редакції та підписані (погодженні) нею. Надані позивачем умови і правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, Паспорт споживчого кредиту "Чорна картка monobank" з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, вони не можуть встановлювати нових умов, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг, яка безпосередньо підписана позичальником, лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання нею як другої сторони до запропонованого договору. Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, яка зазначена в постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/17 щодо необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити своє право бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів за карткою Monobank, оскільки це значні за обсягом документи, що стосуються усіх аспектів надання банківських послуг та потребують як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих умов, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Укладений між сторонами кредитний договір від 27 липня 2020 року у вигляді анкети-заяви, підписаної відповідачем, не містить умов про розмір та порядок сплати кредиту, процентної ставки, комісії, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, про строк повернення кредиту. Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 27 липня 2020 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] , станом на 17 травня 2023 року не може слугувати доказом погодження між сторонами розміру кредитного ліміту та отримання відповідачем суми кредитних коштів, оскільки по суті є лише письмовими обчисленнями, проведеними позивачем. За положеннями ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Враховуючи, що позивач не надав доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі кредитного ліміту, розмір та строк сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, суд приходить до переконання про відсутність підстав для стягнення з відповідача будь яких сум, окрім фактично наданих позивачем та не повернутих відповідачем коштів. Як вбачається із виписки про рух коштів на рахунку, відкритому позивачем на ім`я відповідача згідно вищезазначеної анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, остання за період з 27 липня 2020 року по 01 лютого 2023 року використала на власний розсуд кошти надані їй позивачем в розмірі 22487 грн. 34 коп., поряд з цим, повернула лише 14125 грн. 00 коп., що є підставою для стягнення з неї різниці фактично отриманих та повернутих коштів, яка становить 8362 грн. 34 коп. Відтак, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 27 липня 2020 року, у розмірі 8362 грн. 34 коп. Зазначена вище позиція суду повністю узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 травня 2022 року по справі №697/302/20. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки, 1,5 відсотка ціни позову від розміру задоволених позовних вимог є меншими від 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача мінімальний розмір ставки судового збору визначеного Законом України "Про судовий збір" для цивільної справи відповідної категорії, а саме 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент звернення до суду, що становить 2684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved