Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій він просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , передати дитину під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач як мати байдуже ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не цікавиться його життям та здоров`ям, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Ухвалою судді від 22.11.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 38). Сторони по справі в підготовче засідання не з`явились, однак звернулись до суду з відповідними заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач - позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 48, 53). Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно положень ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 4, 6). Згідно листа Малинського міського центру соціальних служб №206 від 28.08.2023 вбачається, що [PERSON] проживає в с. Буки, Коростенського району, Житомирської області разом із співмешканцем [PERSON] , та виховує чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 09.09.2021 сім`я перебуває на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах та неодноразово перебувала під соціальним супроводом працівників центру, оскільки мати безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дітей. Під час вагітності п`ятою дитиною перед [PERSON] були поставлені вимоги, які вона повинна була виконати до народження дитини, однак остання жодних рекомендацій лікарів не дотрималась, не вела здоровий спосіб життя, внаслідок чого дитина народилась в тяжкому стані та два місяці перебувала в реанімаційному відділенні, оскільки потребувала цілодобового медичного догляду. В подальшому, малолітнього [PERSON] за заявою матері було тимчасово поміщено в сім`ю патронатного вихователя. Жодного разу, ані в лікарні, ані в будинку дитини, мати не відвідала сина, не допомагала фінансово, на пропозицію патронатного вихователя навчити [PERSON] правильно здійснювати догляд за хворою дитиною остання відмовилась (а.с. 7). Відповідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3648 вбачається, що стан малолітнього [PERSON] , [INFO] , при поступленні до відділення був важким за рахунок дихальної недостатності. При цьому, дитині було встановлено ряд клінічних діагнозів, зокрема важка асфіксія при народженні, ураження плоду новонародженого, обумовлене споживанням тютюну матір`ю, внутрішньоутробна гіпоксія, скороминуща ішемія міокарду, маловаговий плід та інші (а.с. 9). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4945 вбачається, що вагітність [PERSON] перебігала на фоні бактеріурії та ГРВІ, однак від госпіталізації остання неодноразово відмовилась (а.с. 10). Як вбачається з листа КНП «Малинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Малинської міської ради №1040/01-09 від 08.08.2023 дитина перебувала у реабілітаційному відділенні КНП «ЖДКОЛ» у важкому стані з діагнозами ураження головного мозку та генералізована ідіоматична епілепсія та епілептичні синдроми. При цьому, лікарем-неврологом був виписаний електронний рецепт по доступним лікам, який матір [PERSON] не використала, хоча дитині цей препарат потрібно приймати щоденно та тривалий час (а.с. 11). Актами обстеження умов проживання підтверджуються неналежні умови проживання [PERSON] та її сім`ї, зокрема будинок знаходиться в занедбаному, антисанітарійному стані, відсутнє місце для новонародженої дитини, відсутні предмети догляду за нею, а площа будинку недостатня для проживання багатодітної сім`ї (а.с. 12-15). Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області №400 від 12.10.2023 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , з якого вбачається, що за період знаходження дитини на стаціонарному лікуванні матір [PERSON] самостійно жодного разу не відвідала та не поцікавилась станом здоров`я новонародженого сина, не розуміє складного стану здоров`я дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо утримання, догляду та наданню медичної допомоги дитині, має слабкий батьківський потенціал, а тому орган опіки вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] (а.с. 16-17). Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 08.12.2023 остання, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та володіючи повною цивільною дієздатністю, відмовилась від своїх батьківських прав на свого малолітнього сина [PERSON] і дала згоду на його усиновлення будь-ким за будь-яких обставин (а.с. 46). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». У відповідності до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини та зазначені норми права, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача 1073,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved