Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

03 жовтня 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Повалій Олену Василівну звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позиція позивача Позивач посилається на те, що він працював на виробничих структурних підрозділах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, під час роботи отримав травму, що підтверджується актом №6 форми Н-1 від 13 квітня 2017 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Довідкою МСЕК від 04 лютого 2019 року позивачу було визначено повторно 30 відсотків втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності за трудовим каліцтвом. Довідкою МСЕК від 27 січня 2021 року позивачу повторно визначено 20 відсотків втрати професійної працездатності без встановлення інвалідності. Копія довідки Медико-соціальної експертної комісії на підтвердження втрати працездатності у відсотках, яка видавалась вперше, у позивача не збереглася. Позивач вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки він втратив здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 150\~000 грн. Рух по справі 05 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 11 жовтня 2023 року представником позивача долучено до справи копію довідки про результати визначення ступеня втрати [PERSON] професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 044143 від 18 грудня 2017 року, наданої на адвокатський запит Міжрайонною профпатологічною МСЕК, також надано докази надіслання відповідачу копії цього письмового доказу. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками отримана відповідачем 03 листопада 2023 року. 07 листопада 2023 року надійшла заява представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того представником відповідача подано клопотання про про визнання обов`язковою участі позивача у судовому засіданні та витребування у позивача копії довідки МСЕК про первинне встановлення відсотка втрати працездатності, обґрунтованого розрахунку розміру моральної шкоди, доказів виконання вимог індивідуальної програми реабілітації. Ухвалою від 14 листопада 2023 року залишено без задоволення заяву представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик позивача у судове засідання для особистих пояснень та витребування у позивача додаткових доказів. Станом на 05 лютого 2024 року на адресу суду не надійшло відзиву чи будь-яких заяв, які б свідчили про мирне врегулювання спору, тому справа підлягає розгляду по суті. \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом Актом №6 форми Н-1 від 13 квітня 2017 року підтверджується, що 09 квітня 2017 року з працівником Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. (а.с.10-12) Довідкою МСЕК серії 12ААА № 044143 від 18 грудня 2017 року [PERSON] встановлено первинно 30 відсотків втрати професійної працездатності за виробничою травмою від 09 квітня 2017 року. (а.с.32-33) Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. \~ \~ Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до отримання позивачем виробничої травми та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з ушкодженням здоров`я, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 60\~000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у\~вигляді \~відшкодування матеріальної\~або немайнової\~(моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Попередньою редакцію підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що була чинною до 25 травня 2020 року, передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, оскільки моральну шкоду завдано подією, яка відбулася до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (первинна довідка МСЕК від 18 грудня 2017 року), підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, згідно якого не підлягають оподаткуванню суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, заподіяних платникові податків внаслідок спричинення шкоди здоров`ю. Тому визначена судом сума моральної шкоди підлягає стягненню без відрахування податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial