Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] є батьком їхніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 07.06.2017 року в справі №447/948/17 шлюб між ними розірвано. Зазначає, що фактично ще до реєстрації розірвання шлюбу відповідач покинув її з дітьми. Вона разом із дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 30.10.2018 року у справі №447/1787/18 присуджено стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, однак станом на 30.06.2023 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 95341,43 грн. Відповідач не займається навчанням і виховання дітей, не відвідує заклади освіти, де вони навчаються, батьківські збори і виховні заходи, що підтверджується довідками. Також, відповідач не цікавиться здоров`ям дітей, жодної допомоги, в тому числі фінансової, на утримання дітей не надає, демонструє байдужість та небажання перейматися долею дітей. Жодних спроб щодо спілкування з дітьми з боку відповідача не було. Зважаючи на викладені обставини, орган Опіки та піклування Новороздільської міської ради вирішив за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно їхніх дітей. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 07.11.2023 року позовну заяву залишено без руху. 16.11.2023 року позивачем на виконання вимог ухвали від 07.11.2023 року подано заяви про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.12.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з мотивів викладених у позовній заяві, просила позов задоволити, також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник третьої особи виконавчого комітету Новороздільської міської ради як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явилась, подала клопотання в якому просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07.08.2009 року та серії [NUMBER] від 28.11.2012 року (а.с.8-9). Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 07.06.2017 року по справі №447/948/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Судом також встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 30.10.2018 року по справі №447/1787/18 вирішено змінити розмір стягуваних аліментів, присуджених згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03.04.2013 року по справі №447/920/13-ц, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи, з 26.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.12). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню АСВП [NUMBER], станом на 30.06.2023 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період із серпня 2018 року по травень 2023 року становить 95341,43 грн (а.с.13-14). Неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають разом із матір`ю - [PERSON] за адресою [ADDRESS] та повністю знаходяться на її утриманні, що підтверджується також довідкою про склад сім`ї №23/199 виданої виконавчим комітетом Новороздільської міської ради від 21.06.2023 року (а.с.10). Відповідно до довідок виданих Новороздільською ЗЗСО І-ІІІ ступенів №3 імені Андрія Гергерта Новороздільської міської ради Львівської області № 05-04/47 та 05-04/48 від 21.06.2023 року вихованням [PERSON] та [PERSON] займається мати - [PERSON] , яка їх утримує. Батько - [PERSON] навчанням сина та дочки не цікавиться, з класними керівниками не спілкується, не був присутнім на жодних батьківських зборах (а.с.15,16). Згідно довідок виданих КНП «Новороздільська міська лікарня» за №164 та №165 від 26.06.2023 року у [PERSON] є складний далекозорний астигматизм обох очей Н52.2, [PERSON] є повністю здоровою. Діти відвідують поліклінічне відділення КНП «НМЛ» виключно з мамою (а.с.17,18). Таким чином, судом встановлено, що батько неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] не піклується про здоров`я дітей, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не проживає разом із дітьми, не відвідує їх, не надає матеріальної допомоги, тобто повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей. Ці обставини були предметом дослідження комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новороздільської міської ради, за результатом яких 07.10.2022 року було складено та затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.63-65). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст.165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст.164 СК, а саме у разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (Аналогічна правова позиція відображена також у постанові Верховного суду від 28.03.2019 року по справі №559/1553/16-ц). Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Передбачене п. 2 ч.1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, під час розгляду справи судом беззаперечно встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не спілкується із своїми неповнолітніми дітьми, матеріально їх не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням дітей займається позивачка. Також суд бере до уваги і ту обставину, що відповідач не з`явився в судове засідання, а також не з`являвся на засідання комісії з питань захисту дітей щодо розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, що свідчить про небажання останнього виконувати свої батьківські обов`язки. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності суд вважає, що відповідач, який не виявляє щодо своїх дітей батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх розвитком, здоров`ям, життям та потребами, слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тобто позовні вимоги підлягають до задоволення. Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч.1 ст.169 СК України батько може бути поновлений у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом. Судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved