Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Заявники [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за участю заінтересованих осіб- [PERSON] , Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Яремчанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення звернулися до суду із заявою в порядку окремого провадження, відповідно до якої просять встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та внести відповідні відомості в актові записи про народження. В обґрунтування заяви зазначено, що 17.11.2001 року [PERSON] уклала церковний шлюб зі [PERSON] з яким проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без офіційної реєстрації шлюбу у період до 09.08.2013 року, вели спільне господарство та мали спільний побут, після чого зареєстрували шлюб у встановленому порядку та проживали надалі однією сім`єю до дня смерті чоловіка. За час їхнього спільного проживання у них народились троє дітей- син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , які на даний час досягли повноліття та син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім. Оскільки на момент народження дітей заявниця [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , відомості про батька дітей у актових записах про народження усіх трьох дітей були внесені відповідно до вимог ст.135 СК України. [INFO] [PERSON] помер, не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку у с. Яблуниця, мати померлого відмовилась від прийняття спадщини на користь невістки та онуків. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою дружини [PERSON] , однак діти померлого позбавлені можливості реалізувати своє право на спадкування через те, що відомості про батька у актових записах про їх народження вчинено зі слів матері, а тому заявники змушені звернутись до суду із заявою про встановлення факту батьківства. [PERSON] за життя визнавав себе батьком дітей, народжених за час спільного проживання із [PERSON] , з часу укладення релігійного шлюбу та в подальшому після його державної реєстрації постійно проживав однією сім`єю із дружиною та дітьми. Той факт, що [PERSON] був батьком дітей заявниці стверджується наявними у неї копіями особистих документів померлого, доказами, що підтверджують факт спільного проживання та реєстрації, актом обстеження матеріально побутових умов проживання та поясненнями матері померлого та свідків. Із врахуванням наведеного просять подану заяву задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20.11.2023 року вказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів, з дня отримання даної ухвали. Ухвалою суду від 05.12.2023 року за клопотанням представника заявниці [PERSON] термін усунення виявлених недоліків було продовжено на строк 15 днів, з дня отримання вказаної ухвали. 20.12.2023 року до суду надійшла уточнена заява про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою суду від 22.12.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами окремого провадження, за клопотанням заявників витребувано у Яремчанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії актових записів про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Лейбюк В.П. заяву підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі з наведених мотивів. Зазначили, що на момент укладення церковного шлюбу ні заявниця, ні [PERSON] у іншому шлюбі не перебували, з 20.11.2001 року постійно спільно проживали у будинковолодінні, що належало дідові [PERSON] у [ADDRESS] , де вели спільне господарство, проводили добудову і де заявниця із дітьми продовжує проживати на даний час. На прохання чоловікового діда заявниця змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » і таке прізвище було присвоєне усім спільним дітям [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які народилися за час їхнього спільного проживання. З огляду на матеріальне становище, заявниця спільно із чоловіком прийняли рішення не вказувати його батьком у актових записах про народження дітей, щоб отримувати матеріальну допомогу як одинока мати. У подальшому, 09.08.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в установленому порядку та надалі проживали однією сім`єю, спільно вели господарство та виховували дітей, за цей час вони окремо не проживали, не виїжджали на заробітки, чоловік визнавав себе батьком дітей, піклувався про них та повністю забезпечував, а [INFO] раптово помер. Мати чоловіка після його смерті відмовилась від прийняття спадщини на користь заявниці та її дітей. Із урахуванням того, що [PERSON] раніше змінила своє прізвище, а двоє її дітей уже досягли повноліття, при ухваленні рішення про внесення змін в актовий запис просять не проводити зміну прізвища дітей та внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] лише в частині зазначення відомостей про [PERSON] як батька дитини. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити у повному обсязі. Вказала, що дійсно померлий [PERSON] був її рідним батьком, вони із матір`ю спершу проживали у церковному шлюбі, а потім офіційно зареєстрували одруження. Окрім неї у батьків ще є двоє синів-її брати [PERSON] та [PERSON] . Вони з народження проживали разом із батьками у будинку татового діда у с. Яблуниця. Батьки завжди жили разом, вели спільне господарство, піклувалися про них. Їй відомо, що на прохання татового діда мати взяла його прізвище і їй та братам було присвоєно прізвище мами. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити у його відсутності. Вказав, що заяву підтримує та просить її задовольнити з наведених мотивів. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що за станом здоров`я просить розгляд даної справи проводити у її відсутності. Зазначила, що заяву підтримує та просить задовольнити. Її син [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно проживав за життя спільно зі своєю дружиною [PERSON] та трьома їхніми спільними дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та дійсно є їх біологічним батьком. Своє батьківство син визнавав, піклувався про дітей та утримував їх. Після смерті сина вона відмовилась від прийняття спадщини на користь невістки та онуків, про що подала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання у якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, за наявними матеріалами. Представник заінтересованої особи Яремчанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи. Щодо задоволення заяви не заперечують. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що вона є сестрою заявниці [PERSON] у листопаді 2001 року її сестра уклала церковний шлюб із [PERSON] , з яким надалі спільно проживали однією сім`єю у с. Яблуниця у будинковолодінні діда [PERSON] , де продовжують проживати на даний час. За час спільного проживання у заявниці та [PERSON] народилося троє дітей -два сини [PERSON] та [PERSON] та донька [PERSON] . У 2013 році сестра з чоловіком зареєстрували шлюб офіційно та надалі проживали разом та вели спільне господарство, виховували дітей до смерті останнього у липні 2023 року. Після одруження сестра змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », бо так просив дідо чоловіка і за вказаним прізвищем були записані усі троє дітей. Їй відомо, що при народженні дітей [PERSON] не був записаний як батько, щоб сестра мала змогу отримувати соціальну допомогу на дітей. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що вона є двоюрідною сестрою заявниці [PERSON] та була присутня на весіллі сестри зі [PERSON] у листопаді 2001 року, які уклали церковний шлюб та з того часу жили разом однією сім`єю та вели спільне господарство. За час шлюбу у них народилося троє спільних дітей- [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] визнавав себе батьком дітей, виховував їх спільно із заявницею, у 2013 році вони зареєстрували офіційний шлюб, у якому перебували до смерті [PERSON] . Сестра з чоловіком проживали у будинку діда [PERSON] , вона бувала там в гостях та бачила, що заявниця із померлим жили однією сім`єю, розбудовувались, спільно піклувались про дітей та займались їх вихованням. Заслухавши пояснення заявників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] з 09.08.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.08.2013 року, виданим виконавчим комітетом Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Із долученого свідоцтва про Таїнство вінчання, слідує, що громадяни [PERSON] та [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] [INFO] пройшли обряд вінчання у храмі Успіння Пречистої Діви Марії у с. Яблуниця. Свідоцтвом про переміну прізвища, імені по батькові серії [NUMBER] від 23.06.2005 року, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області 23.06.2005 року батьками [PERSON] , [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області 05.07.2006 року батьками [PERSON] , [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради 28.10.2008 року батьками [PERSON] , [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON] . Копіями актових записів про народження, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00037371909 від 02.11.2022 року, №00027075182 від 17.07.2020 року, №00023646671 від 13.08.2019 року підтверджується, що у актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , складеному виконкомом Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 02.06.2004 року за №14, актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , складеному виконкомом Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 27.10.2005 року за №34, актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , складеному виконкомом Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 28.10.2008 року за №36 відомості про батька дітей [PERSON] внесені за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. У актовому записі про народження [PERSON] №14 від 02.06.2004 року прізвище матері та батька дитини були змінені із « [PERSON] » та « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 07.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у с. Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківськоїх області у віці 40 років. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Поляницької сільської ради Бойко Р.М. 03.11.2023 року, який завірено старостою села [PERSON] , за результатом проведеного обстеження встановлено, що [PERSON] , проживає у житловому будинку за адресою [ADDRESS] разом із дітьми [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2008 року народження. [PERSON] з листопада 2001 року проживала однією сім`єю та вела спільне господарство з чоловіком [PERSON] , який помер у 2023 році, з яким разом виховували трьох дітей. [PERSON] визнавав себе батьком дітей. Долученими копіями паспортів громадян України серії [NUMBER] від 08.08.2005 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , №009931626 від 16.11.2023 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , № [NUMBER] від 13.11.2020 року на ім`я [PERSON] , [INFO] підтверджується, що зареєстрованим місцем їх проживання вказано с. Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області. Із довідки №578/02-14, виданої Яремчанською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27.11.2023 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа за №134/2023 року від 21.08.2023 року за заявою про прийняття спадщини, яка надійшла від дружини померлого [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: с. Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області. Мати померлого [PERSON] , [INFO] заявою від 13.11.2023 року відмовилась від прийняття спадщини за законом. Відповідно до державного акту серії ЯИ №942440 від 11.06.2010 року, [PERSON] на підставі рішення Яблуницької сільської ради №139-26/2009 від 17.11.2009 року належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,000 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер: 2611093001:17:003:0017, цільове призначення -для ведення особистого селянського господарства. Судом також досліджено долучені заявниками на підтвердження факту спільного проживання фотокартки, на яких зображено померлого [PERSON] разом із заявницею [PERSON] після проведення обряду вінчання, а також при виписці із пологового будинку у січні 2004 року, жовтні 2005 року та разом із їхніми дітьми у тому числі за місцем спільного проживання у с. Яблуниця. До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч.1 ст.315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягають розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Частиною другою ст.125 СК України передбачено, що у разі якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. За приписами ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.13,15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.7,9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно із ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях-ч.6 ст.81 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено судом, відомості, щодо батька дитини, які зазначені у актових записах та свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] щодо батька дитини, зокрема його імені та по батькові, відповідають даним [PERSON] , який помер [INFO] . Також факт батьківства підтверджується матеріалами справи. Вищевказане також підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , які були допитані у судовому засіданні та вказали, що [PERSON] та [PERSON] з листопада 2001 року, з часу вінчання, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу і за час спільного проживання у них народилися троє спільних дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в подальшому, у серпні 2013 року, вони зареєстрували шлюб в установленому порядку та жили однією сім`ю до дня смерті чоловіка- [INFO] . Дані обставини підтвердила також у своїй заяві мати померлого [PERSON] - [PERSON] , яка вказала, що відмовилась від прийняття спадщини після смерті сина в порядку спадкування за законом на користь онуків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Досліджені судом письмові докази та показання свідків повністю узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування, логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факти про встановлення яких просять заявники. Відсутні дані, які б свідчили про наявність спору про право у даних правовідносинах. Із урахуванням наведено, суд дійшов висновку, що вищевказані письмові докази та показання свідків підтверджують факт батьківства, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , які народилися у с. Яблуниця Івано-Франківської області, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Встановлення факту батьківства померлого [PERSON] щодо заявників [PERSON] , [PERSON] необхідне з метою реалізації ними свого права на спадкування, а щодо неповнолітнього [PERSON] окрім даного права породжує для дитини юридичні наслідки у виді можливості отримання допомоги по втраті годувальника. Підпунктом 20 п.1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 2.16.4. вказаних Правил визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства, слід внести відповідні зміни до актових записів про народження: [PERSON] , [INFO] №14 від 02.06.2004 року, [PERSON] , [INFO] №34 від 27.10.2005 року та [PERSON] , [INFO] №36 від 28.10.2008 року, виключивши відомості про [PERSON] , як батька дітей та вказавши у графі «відомості про батька» - [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, громадянин України. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved