Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , без шлюбу у період з 2011 року по день його смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що починаючи з 2011 року вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина за адресою: [ADDRESS] , а саме, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та фактично виконували права та обов`язки подружжя. При цьому реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки у цьому не було потреби. Разом з тим, [INFO] [PERSON] помер в с. Вікно Чортківського району Тернопільської області. Заявник вказує, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, подавши до Борщівської державної нотаріальної контори Тернопільської області заяву про прийняття спадщини, проте для оформлення права власності на спадкове майно після смерті останнього, їй необхідно встановити факт їхнього проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного просить заяву задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2023 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та визнано явку заявника [PERSON] у судове засідання обов`язковою. Також, зобов`язано Борщівську державну нотаріальну контору надати суду в строк до 01.01.2024 належним чином посвідчену копію матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Вікно Чортківського району Тернопільської області. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Однак, з позовною заявою подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Гримайлівської селищної ради у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечив. Дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази та витребувану судом копію спадкової справи № 204/2023 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суд встановив такі обставини: [PERSON] помер [INFO] в с. Вікно Чортківського району, Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 13.02.2023 Гримайлівською селищною радою. Згідно довідки № 257 від 26.07.2023 виданої Вікнянським старостинським округом Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, спадкодавець [PERSON] , що народився [INFO] в селі Вікно Гусятинського району Тернопільської області, постійно на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] . На день його смерті постійно проживали і були зареєстровані: цивільна дружина [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації в спадковому будинку з 2011 року по даний час. 10.08.2023 до Борщівської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] , яка зареєстрована за № 493, та у якій остання зазначила, що приймає спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до довідки № 256 від 26.07.2023 виданої Вікнянським старостинським округом Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] дійсно проживав однією сім`єю (як чоловік і жінка) з [PERSON] , [INFO] , яка проживала разом з ним в його господарстві без реєстрації з 2011 року. Як вбачається із заяв [PERSON] та [PERSON] від 02.08.2023, засвідчених старостою Товстенського старостинського округу Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області Білянським В.Т. та зареєстрованих в реєстрі за № 12-54, № 12-55, [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , дійсно постійно проживала без реєстрації місця проживання в [ADDRESS] з 2011 року в одному домогосподарстві разом з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю, до дня його смерті, [INFO] , і вели спільне господарство. [PERSON] проживає в цьому ж домогосподарстві і в даний час. Згідно з відомостей, наявних у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.12.1997 Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення фактів, а саме, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (пункт 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За положеннями ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: проживання однією сім`єю із спадкодавцем та на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. За правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21.03.2019 року у справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18); від 10.10.2019 у справі № 520/8495/17 (провадження № 61-7058св19); від 17.10.2019 у справі № 712/1294/17 (провадження № 61-34351св18); від 09.01.2020 у справі № 186/421/17 (провадження № 48280св18); від 09.06.2021 у справі №\~346/5702/18 (провадження № 61-17111св20), обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Аналогічну правову позицію висловлено в постанові Верховного Суду №337-5266/15-ц від 25.01.2018. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які підтверджують наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю, заяви, анкети, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема, щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи /служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання. Спільний побут передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком і жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведені висновки узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, неодноразово висловленими при розгляді подібних справ, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 15.07.2020 (справа №524/10054/16), від 30.11.2022 (справа №757/23617/15-ц), 07.06.2023 (справа№509/3416/18), від 17 серпня 2023 року (справа №348/1829/16), 04.12.2023 (справа №543/563/22 та інших. Так, звертаючись до суду із даною заявою, заявник [PERSON] вказала, що з 2011 року вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина за адресою: [ADDRESS] , а саме, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та фактично виконували права та обов`язки подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підтвердження своїх доводів заявником долучено до матеріалів справи, довідку Вікнянського старостинського округу Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області та заяви [PERSON] та [PERSON] від 02.08.2023. Разом з тим суд вважає, що надані заявником докази, не містять достовірних даних, які б беззаперечно підтверджували факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , без шлюбу у період з 2011 по 12.02.2023, за адресою: [ADDRESS] . Так, щодо заяв [PERSON] та [PERSON] від 02.08.2023, в яких останні зазначили, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації місця проживання в [ADDRESS] з 2011 року в одному домогосподарстві разом з [PERSON] , однією сім`єю, до дня його смерті, [INFO] , і вели спільне господарство, то суд зауважує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16, показання свідків не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Також, довідка Вікнянського старостинського округу Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на думку суду не доводить обставин на які посилається заявник, оскілки не містить жодних відомостей про введення [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] спільного господарства, наявність у них спільного бюджету та фактичне виконання ними прав та обов`язків подружжя. Жодних інших доказів, які б підтверджували факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю без шлюбу у період з 2011 року по [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , в тому числі таких як наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суду не подано та до матеріалів справи не долучено. Крім того, у заяві заявник стверджує, що проживала з [PERSON] з 2011 року по день його смерті, а саме, [INFO] , проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема паспорта громадянина України заявника серії [NUMBER] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Більше того, за змістом ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. При цьому, заявник [PERSON] подала заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу саме до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, вказуючи місцем свого проживання [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд

Outcome: dismissed