Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~ до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя, посилаючись на наступні обставини. 01 лютого 1995 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №113. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішення набрало законної сили 23 листопада 2021 року. Ще за час шлюбу позивач захворіла на онкологічне захворювання. 31 жовтня 2022 року позивачу встановлена друга група інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена до 01 листопада 2023 року. 30 січня 2023 року позивачу було встановлено другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності - Захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС. Тобто позивач має невиліковне захворювання, є непрацездатною особою, інвалідність нею отримана протягом одного року від дня розірвання шлюбу, що позбавляє її можливості отримувати додатковий заробіток, наявних у позивача коштів не вистачає на проживання та лікування, а тому вона потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка. Зазначає, що відповідач працездатний, інших осіб на утриманні немає, має стабільний фінансовий дохід, а тому його матеріальний стан дозволяє надавати матеріальну допомогу Позивачу, яка цього дуже потребує. Просила суд, стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду безстроково. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та\~ відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином. Судом 01.12.2023 року за вх.№54455 отримано заяву за підписом представника позивача адвоката Семенюти Р.А.,\~ в якій останній просив розгляд справи\~ проводити у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, протии винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням\~ (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Частиною 4 ст. 75 СК України передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Так, аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 01 лютого 1995 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №113, що підтверджуєься копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 23 листопада 2021 року. 31 жовтня 2022 року позивачу встановлена друга група інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена до 01 листопада 2023 року, що підтверджується випискою до акта огляду медико-соціальною експертою комісією серії АВ №10786366. Згідно з довідою до акта огляду медико-соціальною експертою комісією серії АВ №1089718, 30 січня 2023 року\~ позивачу було встановлено другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності - захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС. Із матеріалів справи також вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації та отримує державну соціальну допомогу особам, які не мають право на пенсію та особам з інвалідністю і отримує допомогу в розмірі 2100,00 грн. Тобто позивач є непрацездатною особою, інвалідність нею отримана після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, а тому [PERSON] у розумінні ч. 3 ст. 75 СК України є непрацездатною дружиною. Відповідач в свою чергу є особою працездатного віку, інших утриманців не має, тяжкими хронічними захворюваннями не страждає. Доказів зворотного відповідачем у розпорядження суду не надано. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а відповідач, може і зобов`язаний утримувати свою дружину шляхом сплати щомісячно аліментів на її користь. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує і ту обставину, що позивач має невиліковне захворювання, а також те, що розмір державної соціальної допомоги позивача відповідає встановленому рівню забезпечення для осіб, які втратили працездатність. Проте, такий розмір допомоги не є достатнім для отримання лікування та гідного рівня проживання. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, враховуючи, стан здоров`я та матеріальне становище позивача; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду 27.06.2023 року. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 073,40 грн.

Outcome: approved