Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

У січні\~2022\~року позивачка\~звернулася до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просила встановити,\~що місце\~відкриття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~є [ADDRESS] ;\~встановити [PERSON] \~додатковий строк\~три місяці,\~достатній для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~що відкрилась\~після смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказала\~на те,\~що згідно\~рішення Красноармійського\~районного суду\~міськрайонного суду\~Донецької області\~від 03\~грудня 2020\~року по\~справі №235/6188/20\~вирішено оголосити\~померлим [PERSON] ,\~ [INFO] .\~На підставі\~вищезазначеного рішення\~суду було\~видано свідоцтво\~про смерть\~ [PERSON] .\~Датою його\~смерті у\~свідоцтві зазначено\~ [INFO] .\~ [PERSON] є\~її рідним\~дядьком (братом\~її матері\~ [PERSON] .\~В рішенні\~Красноармійського міськрайонного\~суду Донецької\~області від\~03\~грудня 2020\~року по\~справі №\~235/6188/20\~судом встановлено,\~що [PERSON] \~є рідною\~сестрою [PERSON] .\~Матір`ю позивачки\~є [PERSON] .\~В подальшому\~при укладенні\~шлюбу вона\~змінила своє\~прізвище на\~« [PERSON] ».\~Вказане підтверджується\~свідоцтвом про\~народження та\~укладення шлюбу.\~Раніше,\~рішенням Красноармійського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~від 27.07.2017\~року [PERSON] \~визнано таким,\~що втратив\~право користування\~квартирою за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~На підставі\~цього рішення\~його було\~знято з\~реєстрації місця\~проживання за\~цією адресою.\~Згідно Довідки\~Відділу реєстрації\~місця проживання\~фізичних -\~осіб Покровської\~міської ради\~від 23.12.2021\~року №\~8/3425\~ [PERSON] був\~зареєстрований за\~вказаною адресою\~з 31.10.1989\~року по\~04.09.2017\~року.\~Таким чином,\~станом на\~дату смерті\~13\~січня 2021\~рік,\~ [PERSON] не\~мав зареєстрованого\~місця проживання,\~що унеможливлює\~встановлення місця\~відкриття спадщини. Таким чином,\~станом на\~дату смерті\~13\~січня 2021\~рік,\~ [PERSON] не\~мав зареєстрованого\~місця проживання,\~що унеможливлює\~встановлення місця\~відкриття спадщини. Місце проживання\~спадкодавця станом\~на 13\~січня 2021\~рік невідоме,\~тому нотаріус,\~до якого\~він звернувся,\~надала роз`яснення,\~з якого\~вбачається,\~що для\~відкриття спадщини\~потрібно встановити\~місце відкриття\~спадщини,\~оскільки спадкодавець\~не був\~зареєстрований за\~будь-якою\~адресою.\~У власності\~ [PERSON] є\~нерухоме майно:\~ частка\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Вказане підтверджується\~свідоцтвом пре\~право власності\~на житло\~2-7593,\~видане 21\~вересня 1995\~року.\~Враховуючи норму\~ч.2\~ст.\~1221\~ЦК України,\~оскільки місцезнаходження\~нерухомого майна,\~належного спадкодавцеві,\~є місто\~Родинське,\~то місцем\~відкриття спадщини\~належить визнати\~ [ADDRESS] .\~Окрім цього,\~позивачка рідна\~племінниця свого\~дядька [PERSON] ,\~та має\~право спадкування\~після його\~смерті.\~Дітей та\~дружини у\~дядька не\~було.\~Його мати\~ [PERSON] померла\~ [INFO] .\~Крім неї,\~в нього\~є сестра\~(її\~мати)\~ [PERSON] ,\~яка не\~бажає приймати\~спадщину,\~до нотаріуса\~з заявою\~про прийняття\~спадщини не\~зверталась,\~разом з\~спадкодавцем за\~однією адресою\~зареєстрована не\~була.\~Мати позивачки\~ отримала\~за рішенням\~суду про\~оголошення особи\~померлим свідоцтво\~про смерть,\~однак віддала\~його їй\~для оформлення\~спадщини у\~жовтні 2021\~року.\~До цього\~позивачка вважала,\~що оскільки\~дядько та\~вона були\~прописані разом\~за однієї\~адресою,\~це значить,\~що вона\~автоматично прийняла\~спадщину після\~цього.\~Принаймні саме\~так вона\~прийняла спадщину\~(1/2\~частку цієї\~ж квартири)\~після смерті\~своєї бабусі\~ [PERSON] ,\~яка також\~була прописана\~за цією\~же адресою\~до своєї\~смерті.\~В неї\~на утриманні\~дитина-інвалід,\~що потребує\~постійного догляду.\~Весною та\~в літку\~2021\~року вона\~вимушена була\~займатись питанням\~призначення її\~дитини державної\~соціальної допомоги,\~для чого\~потрібно було\~відвідувати медичні\~та інші\~установи,\~збирати необхідні\~документи,\~що потребує\~значного часу.\~З 14.05.2021\~року було\~призначено соціальну\~допомогу,\~що підтверджується\~посвідченням серії\~ [NUMBER] ,\~виданим 01.09.2021\~року. У зв`язку з наявністю карантинних обмежень, пов`язаних з поширенням у світі коронавірусу SARS-CoV-2, постійними спалахами захворюваності вона намагалась за можливості уникати відвідування офіційних установ, щоб не захворіти та не наражати на небезпеку свою дитину, яка і так часто хворіє та має слабкий імунітет. Вона змогла звернутись до нотаріуса лише у січні 2022 року, коли стан захворюваності по країні зменшився. І тоді дізналась про те, що вона не є такою, що прийняла спадщину автоматично, тому що дядько на дату смерті, яку встановлено на підставі рішення суду про оголошення померлим, був знятий з реєстрації. Таким чином, на момент звернення до нотаріуса, 6-місячний строк з дати смерті, що зазначений у свідоцтві про смерть, був пропущений. Нотаріусом запропоновано їй звернутись до суду за встановленням додаткового строку. В судове засідання позивачка не заявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належний чином, раніше надала заяву відповідно до якої підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше представник надав до суду заяву відповідно до якої просив розглянути справу без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 05 лютого 2021 року серія [NUMBER] , вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.09.1995 року, виданого Виробничим об`єднанням «Красноармійськвугілля», зазначається, що [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 7). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2017 року у справі №235/3160/17 визнано [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Факт того, що померлий [PERSON] , [INFO] , є рідним дядьком [PERSON] , підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-10, 12-14). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить право власності на квартиру. За адресою [ADDRESS] . Зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , разом з ними був зареєстрований [PERSON] з 31 жовтня 1989 року по 04 вересня 2017 року (а.с. 17). Згідно відповіді Першої донецької міської державної нотаріальної контори Державного нотаріуса від 01.12.2023 року вбачається, що після [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заведена. Як передбачено ч.1, 2 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення вказаної статті не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи у санаторії тощо). Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена правова норма відтворює загальний принцип заборони дискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання або місця перебування особи. Аналіз наведених норм права та правила частини першої статті 1221 ЦК України дає підстави стверджувати, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє його місце постійного проживання. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно до пунктів 1.12, 1.13 глави 10 розділу ІІ Порядку, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місце знаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів). Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (пункт 1.14 глави 10 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Так, в судовому засіданні встановлено, місце проживання [PERSON] невідоме який помер, у зв`язку з чим, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження його нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Оскільки метою встановлення факту місця відкриття спадщини є необхідність реалізації права позивачка на оформлення спадкового майна, вказаний факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку установлення місця відкриття спадщини, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У відповідності зі статтею 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частиною 1, частиною 2 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частини 1 та 2 статті 1269 ЦК України). Відповідно до статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що причиною пропуску позивачем встановленого законодавством строку для подання заяви на прийняття спадщини встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів, що перешкодило позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, утримання дитини-інваліда, що потребує постійного догляду. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи повідомлені позивачкою обставин на підтвердження поважності причин пропуску визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, об`єктивність таких обставин, а тому суд приходить до висновку, що позивачка пропустила визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що не залежали від її волі, створювали додаткові перешкоди для подання заяви у визначений законом строк. Таким чином, суд приходить до висновку, що без визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачка, як спадкоємець, позбавляється права отримати спадщину, що суттєво порушує її права та законні інтереси. Суд вважає сукупність вказаних обставин, що підтверджені в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, та на підставі частини 3 статті 1272 ЦК України вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] тривалістю шість місяців з дня набрання рішення законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved