Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

18 листопада 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Корнєва Д. І. звернулася через систему «Електронний суд» до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 19 червня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2055, шлюбі. Спільне життя не склалось у зв`язку із повним непорозумінням, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Фактично спільне життя припинено. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачеві час для усунення її недоліків. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Сторони у судове засідання не з`явилися. 28 листопада 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Корнєва Д. І. звернулася через систему «Електронний суд» до Московського районного суду м. Харкова з клопотанням про розгляд справи без участі позивача та його представника, у якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи. Судова повістка про виклик до суду на 25 січня 2024 року, а також судова повістка про виклик до суду на попереднє судове засідання та копія ухвали про відкриття провадження у справі направлені відповідачу на адресу місця реєстрації. Зазначені документи - відповідачем не отримані, конверти повернулися до суду не врученими із зазначенням причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України зазначені обставини свідчать про належне повідомлення сторони про розгляд справи. Причини неявки [PERSON] суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, відтак суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, оскільки відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно з положеннями ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. У судовому засіданні встановлено, що з 19 червня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2055, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відомостей про те, що сторони мають малолітніх або неповнолітніх дітей, матеріали справи не містять. Спільне життя не склалось у зв`язку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сім`ї. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Суд доходить висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджено наданим платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved