Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

05.10.2023 р. до суду позивач подала позов, у якому просила стягувати [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі 2000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 05.10.2023 р і до повноліття дитини. Позивач вимоги позову обґрунтувала тим, що вона, [PERSON] , з відповідачем [PERSON] з 05.11.2010 р. по 15.12.2015 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився [INFO] син [PERSON] , самостійно утримувати неповнолітнього сина вона, [PERSON] , не має можливості, відповідач [PERSON] добровільно свій обов`язок по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, а тому вона, [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив справу розглянути у його відсутність, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявив, відзиву не надавав відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач у судові засідання неодноразово не з`являвся, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи, відзиву, а позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважав необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення у порядку спрощеного позовного провадження, про що 29.01.2024 р. постановив ухвалу. З урахуванням позицій представника позивача, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з таких міркувань та підстав. Доведено, що [PERSON] та [PERSON] з 05.11.2010 р. по 15.12.2015 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився [INFO] син [PERSON] , відповідач [PERSON] є його рідним батьком, але добровільно свого законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, а тому зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в твердій грошові сумі 2000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 05.10.2023 р і до повноліття дитини, висновки суду та встановлені у справі обставини підтверджуються такими доказами: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.11.2017 р. (а.с.4), заочним рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/2644/15-ц від 15.12.2015 р. (а.с.5), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.05.2012 р. (а.с.6), витягами з реєстру територіальної громади, якими засвідчується місце проживння непонолітньої дитини біля своєї матері (а.с. 7, 8). Спірні правовідносини регулюються ст. 180, ч.3 ст. 181, ст. 182, ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі 2000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 05.10.2023 р і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам неповнолітньої дитини і не порушує інтересів відповідача. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача [PERSON] відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 1073 грн. 60 коп.судового збору.

Outcome: approved