Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,\~третя особа:\~Приватний нотаріус\~Харківського районного\~округу Харківської\~області Десятниченко\~Олег Володимирович,\~про стягнення\~грошових коштів та просила стягнути зі [PERSON] на свою користь грошові кошти в сумі 44 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подачі позову складає 1 234 305, 60 гривень 60 копійок. Також просила стягнути зі [PERSON] всі судові витрати понесені нею у зв`язку зі зверненням до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 24 грудня 2014 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком О.В. за реєстровим №1854, позивач придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Під час підписання договору купівлі-продажу квартири 24 грудня 2014 р. [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 44 000 доларів США, що підтверджується п. 5 зазначеного договору купівлі-продажу в якому зазначено що, продаж було здійснено за 660 000 гривень 00 копійок, що еквівалентно 44 000 доларів США, які покупець сплатив продавцю повністю. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.12.2014р. [PERSON] зареєструвала своє право власності на квартиру [ADDRESS] . 3 грудня 2014 року по теперішній час [PERSON] проживає у згаданій квартирі зі своєю сім?єю. Втім, у 2016 році стало відомо, що до придбаної [PERSON] квартири ведеться судовий спір та оспорюється правомірність набуття нею права власності на цей об`єкт нерухомості. Так у листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод в користуванні власністю. В своєму позові [PERSON] зазначав, що 19.02.2009р. за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, він придбав у [PERSON] трикімнатну квартиру [ADDRESS] . За умовами укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Харківської області. За умовами укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу (п. 14 Договору), остання взяла на себе зобов`язання знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру до 19 квітня 2009 року та передати ключі від квартири [PERSON] у цей же строк. Однак, за поясненнями [PERSON] , [PERSON] не виконала умов договору купівлі-продажу квартири, щодо її звільнення та передання ключів покупцю, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом виселення. Рішенням Харківського районного суду Харківської області №635/9741/13-ц від 19.12.2013р. у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області №635/9741/13-ц від 05.03.2014р. рішення Харківського районного суду Харківської області №635/9741/13-ц від 19.12.2013р. було скасовано, а позов [PERSON] був задоволений повністю. При примусовому виконанні зазначеного рішення апеляційного суду Харківської області, а саме 03 жовтня 2014 року, [PERSON] стало відомо про те, що в спірній квартирі проживає [PERSON] з родиною з тієї підстави, що є власником квартири, оскільки придбала її у [PERSON] за договором купівлі-продажу від 18.08.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. за реєстровим №2841. Після цього, [PERSON] за договором дарування, посвідченим 21.10.2014р. приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком О.В. за реєстровим №1485 передала спірну квартиру у власність [PERSON] , яка є її дочкою. Таким чином, з метою збереження своїх активів у вигляді нерухомого майна [PERSON] просто переоформила спірну квартиру на свою дочку, яка менш ніж за два місяці відчужила її за договором купівлі-продажу [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] на момент укладення з [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] було достовірно відомо про те, що її право власності на цю квартиру оскаржується у суді. Втім, незважаючи на це, [PERSON] з метою збереження своїх матеріальних активів до задоволення позову [PERSON] підписала договір купівлі-продажу квартири, п.8 якого засвідчує, що: «ПРОДАВЕЦЬ» гарантує, що квартира, яка є предметом цього договору, на момент його укладання нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не передана як внесок до статутного капіталу юридичних осіб, щодо неї не ведуться судові спори, під забороною (арештом) в податковій заставі не перебуває, як юридична адреса не використовується, прихованих недоліків, а також прав щодо нього третіх осіб (в тому числі за договорами найму чи шлюбними контрактами), неповнолітніх, малолітніх дітей недієздатних, обмежено дієздатних осіб не має, самочинних переобладнань, перепланувань, добудов, перебудов, реконструкцій щодо об`єкта нерухомості майна він здійснював, технічні характеристики фактично відповідають тим, які зазначені у технічному паспорті, виготовленому відповідним БТІ. З наведеного вбачається, що [PERSON] є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] , яка була введена в оману [PERSON] під час укладення договору купівлі-продажу цієї квартири. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року у цивільній справі №635/10632/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Гаража Н.П., приватний нотаріус Десятниченко О.В., Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод в користуванні власністю та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Гаража Н.П., приватний нотаріус Десятниченко О.В., [PERSON] про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на нерухоме майно, у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, зустрічний позов [PERSON] задоволено повністю. За результатами перегляду в апеляційному порядку рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року у цивільній справі №635/10632/14-ц, 27 апеляційний суд прийняв постанову про часткове скасування зазначеного рішення Харківського районного суду Харківської області від 29.10.2018 року №635/10632/14-ц та, задовольнив частково позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] , а саме: -визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. 18 серпня 2011 року за реєстровим №2841; -витребував у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яку повернути у власність [PERSON] , скасувавши державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] від 24.12.2014 року за [PERSON] - усунув [PERSON] перешкоди в користуванні спірною квартирою шляхом вселення до квартири [ADDRESS] . За результатами перегляду в касаційному порядку, згідно з Постановою Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 р. вказана постанова Харківського апеляційного суду від 27 березня 2019 р. залишена без змін. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Статтею 658 ЦК України визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Отже, незаконність набуття [PERSON] , а в подальшому і [PERSON] права власності на спірну квартиру вказує на недійсність укладених в подальшому договорів про відчуження такої нерухомості відповідно до статті 658 ЦК України, якою передбачено, що право продажу товару належить його власнику. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України (Глава 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В порядку п. 1 ч. 3 цієї норми законодавства положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибувало майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним. Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодо відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; потерпілий вимагає повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі (Правова позиція ВСУ від 02 березня 2016 р. у справі №6- 3090ц 15). Наведене свідчить про те, що [PERSON] має право на одержання від [PERSON] грошових коштів, сплачених нею за придбання квартири, навіть за тієї умови, що договір купівлі - продажу, укладений безпосередньо між ними 24.12.2014р. особами не був визнаний судом недійсним, враховуючи тлумачення статей 658 та 1212 ЦК України. Власником спірної квартири був [PERSON] на користь якого її було витребувано за рішенням суду, і яка вибула з його володіння незаконним шляхом. Отже, на час відчуження спірної квартири на користь [PERSON] , [PERSON] не була її власником. Викладене свідчить про те, що законні підстави набуття коштів [PERSON] , сплачених [PERSON] за спірну квартиру, згодом відпали, а тому грошові кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України. Конституцією України визначено, що кожна особа у порядку, встановленому законом, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, кошти, передані [PERSON] [PERSON] за придбання спірної квартири, є такими, що передані без достатньої правової підстави, а повернення цих коштів в якості відшкодування матеріальних збитків є відновленням попереднього майнового стану [PERSON] , який існував до придбання спірної квартири. Згідно з ч 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на те, що за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 24 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком О.В. за реєстровим №1854, [PERSON] сплатила [PERSON] 44 000 доларів США, сума позову [PERSON] складає 44 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подачі позову складає 1 234 305, 60 гривень 60 копійок, які і просить стягнути на свою користь. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому наполягає на позовних вимогах в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином. В матеріалах справи мається заява від представника відповідача - [PERSON] про заперечення щодо позову з підстав викладених у відзиві на позов. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила наступне. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає наступне : 24.12.2014 року за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. за реєстровим №1854, позивач придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Під час підписання зазначеного договору купівлі-продажу, 24.12.2014 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 44 000 доларів США, що підтверджується п. 5 даного договору, в якому зазначено, що продаж квартири було здійснено за 660000,00 грн., що еквівалентно 44000 доларів США, які покупець сплатив продавцю повністю. З грудня 2014 року і по теперішній час [PERSON] разом із своєю сім`єю проживає в купленій у [PERSON] квартирі. Втім, як зазначає сама позивачка, у 2016 році стало відомо, що придбана нею квартира є предметом судового спору, в якому оспорюється правомірність набуття нею права власності. У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод в користуванні власністю (справа №635/10632/14-ц). В своєму позові [PERSON] посилався на те, що 19 лютого 2009 року придбав у [PERSON] трикімнатну квартиру [ADDRESS] . В подальшому, оскільки [PERSON] не виконувала вимоги договору купівлі-продажу, укладеного між ними, в частині звільнення спірного житлового приміщення, він звернувся з позовом до суду про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом виселення, який був задоволений рішенням апеляційного суду Харківської області від 05 березня 2014 року (справа N? 635/9741/13-ц). При примусовому виконанні зазначеного рішення суду, яке відбулось 03 жовтня 2014 року, [PERSON] стало відомо про те, що в спільній квартирі проживає [PERSON] з родиною на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. за реєстровим №2841. 21.10.2014 року [PERSON] , за договором дарування посвідченим 21.10.2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. за реєстровим №1485, передала у власність зазначену квартиру своїй доньці [PERSON] . На думку позивача, [PERSON] підчас укладення договору дарування від 21.10.2014 року та [PERSON] , під час укладення договору купівлі продажу від 24.12.2014 року - були обізнані про існування судового спору щодо зазначеної квартири. Позивач вважає, що [PERSON] , під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири, ввела її в оману з метою збереження власних коштів. В подальшому, 27.03.2019 року Постановою Харківського апеляційного суду в справі N? 635/10632/14-ц, яке було залишено без змін Постановою Верховного суду від 16.12.2020 року - позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, а саме : - визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. 18 серпня 2011 року за реєстровим №2841; - витребувано у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яку повернути у власність [PERSON] , скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] від 24.12.2014 року за [PERSON] ; - усунено [PERSON] перешкоди в користуванні спірною квартирою шляхом його вселення до квартири [ADDRESS] . В іншій частині у задоволенні позову [PERSON] - відмовлено. Як на правову підставу задоволення своїх позовних вимог [PERSON] посилається на положення ст.ст. 658, 1212 ЦК України. Позивач конкретизує та звертає увагу, зокрема на п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, згідно з яким - положення глави 83 цього кодексу застосовується до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. На її думку, незаконність набуття [PERSON] , а в подальшому і [PERSON] , права власності на спірну квартиру вказує на недійсність укладених в подальшому договорів про її відчуження, відповідно до ст. 658 ЦК України, якою передбачено, що право продажу товару належить його власнику, - що в свою чергу зобов`язує [PERSON] повернути [PERSON] грошові кошти в сумі 44 000 доларів США отримані внаслідок укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого 24.12.2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. за реєстровим № 1854. Відповідач [PERSON] не погоджується з позицією [PERSON] та вважає, що заявлені нею позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: 18 серпня 2011 року мати [PERSON] - [PERSON] за договором купівлі-продажу посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. за реєстровим №2841, купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Дана квартира була придбана за заощаджені її батьками гроші і призначалася для [PERSON] . На час придбання даної квартири шлюбні відносини [PERSON] з чоловіком були не найкращими і розірвання шлюбу могло відбутися в будь який час. Її батьки розуміли це і придбали дану квартиру для [PERSON] , щоб після розлучення з чоловіком їй було де жити. Згодом стосунки з чоловіком наладились і вони продовжують жити разом. В жовтні 2014 року [PERSON] покликали до себе батьки і сказали, що хочуть подарувати їй квартиру [ADDRESS] . Батьки пояснили, що вони розуміють свій вік і стан свого здоров`я, а тому хочуть владнати справи з майном за своє життя. 21.10.2014 року, мама [PERSON] - [PERSON] , за договором дарування посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. за реєстровим №1485, подарувала їй зазначену квартиру. В листопаді 2014 року стан здоров`я батька [PERSON] - [PERSON] значно погіршився і він в черговий раз попав до лікарні. Окрім пенсії у батьків грошей на лікування не було. Життя батька важливіше ніж будь яке майно. Тому [PERSON] не вагаючись для себе вирішила продати подаровану їй квартиру, щоб допомогти батькові. \~ \~ \~ \~Крім того, [PERSON] вже давно хотіла розвинути власну справу але не вистачало коштів. Гроші від продажу квартири [PERSON] були також необхідні для розвитку власної справи. Про те, що квартира [ADDRESS] є предметом судового розгляду, на момент продажу даної квартири [PERSON] - [PERSON] не знала і не могла знати. [PERSON] була добросовісним набувачем майна і отримала його у власність у передбачений законом спосіб з дотриманням норм цивільного законодавства. Всі правовстановлюючі документи, як під час укладення договору дарування так і під час продажу квартири [PERSON] перевірялись нотаріусами. На початку 2015 року, точного місяця та числа [PERSON] отримала судову повістку про виклик до суду в якості відповідача та копію позовної заяви з додатками, з яких вона вперше дізналася, що в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа №635/10632/14-ц за позовом [PERSON] , предметом розгляду якої є право власності на квартиру [ADDRESS] . Постановою Харківського апеляційного суду в справі №635/10632/14-Ц, яке було залишено без змін Постановою Верховного суду від 16.12.2020 року - [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними договору дарування спірної квартири, укладеному між [PERSON] і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком О.В. 21 жовтня 2014 року за реєстровим №1485; договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком О.В. 24 грудня 2014 року за реєстровим №1854. Згідно ст. 204 ЦК України, - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином недійсність договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком О.В. 24 грудня 2014 року за реєстровим №1854 не випливає з норми закону та не визнана судом. На теперішній час цей договір дійсний і всі умови договору сторонами виконано. Касаційний Господарський Суд Верховного Суду в постанові від 06.02.2020 року по справі N? 910/13271/18 надав правову оцінку застосуванню положення ст. 1212 ЦК України, а саме Суд зазначив: Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19 від 23.04.2019, у справі №918/47/18 від 01.04.2019, у справі № 904/2444/18. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частиною першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином с дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978ц15 та від 03.06.2016 у справі N?6-100цс15. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] не мають правових підстав для їх задоволення. Третя особа -Приватний нотаріус Харківського районного округу Харківської області Десятниченко Олег Володимирович до суду не з`явився надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~статті 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 24.12.2014 року за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. за реєстровим №1854, позивач придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Під час підписання зазначеного договору купівлі-продажу, 24.12.2014 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 44 000 доларів США, що підтверджується п. 5 даного договору, в якому зазначено, що продаж квартири було здійснено за 660000,00 грн., що еквівалентно 44000 доларів США, які покупець сплатив продавцю повністю. З грудня 2014 року і по теперішній час [PERSON] разом із своєю сім`єю проживає в купленій у [PERSON] квартирі. У 2016 році [PERSON] стало відомо, що придбана нею квартира є предметом судового спору, в якому оспорюється правомірність набуття нею права власності. Так, згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 29.10.2018 року, в задоволенні позову [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , треті особи - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівни, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Надії, 15, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко Олег Володимирович, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Полтавський шлях, 281, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, юридична адреса: м. Харків, пр. Гагаріна, 157 "а", про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод в користуванні власністю - відмовлено. Позов [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , треті особи - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівни, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Надії, 15, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко Олег Володимирович, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Полтавський шлях, 281, [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на нерухоме майно задоволено повністю. Визнано [PERSON] добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24 грудня 2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком Олегом Володимировичем, за реєстровим №1854. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 77,2 кв.м. Постановою Харківського апеляційного суду від 27.09.2019 року апеляційну скаргу\~ [PERSON] задоволено частково. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018\~року скасувати в частині відмови у задоволенні позову [PERSON] скасовано. Позов [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. 18 серпня 2011 року за реєстровим №2841. Витребувано у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яку повернути у власність [PERSON] , скасувавши державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] № 8219105 від 24.12.2014 року за [PERSON] . Усунуто [PERSON] перешкоди в користуванні спірною квартирою шляхом вселення до квартири [ADDRESS] [PERSON] . В іншій частині у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року в частині визнання за [PERSON] права власності скасовано, у задоволенні цих позовних вимог [PERSON] відмовлено. В решті рішення суду залишити без змін. Постановою Верховного Суду від 16.12.2020 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2019 року без змін. Згідно зі ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, вищезазначеними рішеннями судів, які набрали законної сили, фактичні обставини справи встановлені і не потребують доказуванню по даній справі. Оскільки, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29.10.2018 року, позов [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , треті особи - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівни, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Надії, 15, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко Олег Володимирович, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Полтавський шлях, 281, [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на нерухоме майно задоволено повністю. Визнано [PERSON] добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24 грудня 2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком Олегом Володимировичем, за реєстровим №1854. Рішеннями апеляційної та касаційної інстанції вимогу щодо визнання [PERSON] добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24 грудня 2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком Олегом Володимировичем, за реєстровим №1854 залишено в силі, як зазначає сама позивач вона і досі проживає у квартирі, а отже підстави для стягнення коштів з [PERSON] відсутні, оскільки договір купівлі-продажу є дійсним і жодною інстанцією скасований не був. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed