Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Прохала зазначити в рішенні чи підлягає нарахуванню та утриманню при виплаті податок на доходи фізичних осіб та військовий збір із суми стягнення середнього заробітку за один місяць , що підлягає негайному виконанню на користь [PERSON] . Зупинити виконання за виконавчим документом , виданим на користь [PERSON] про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» середнього зарабітку за час вимушеного прогулу в розмірі 55434,06 грн. Зупинити стягнення за виконавчим документом до закінчення розгляду судом заяви АТ КБ «ПриватБанк» про ухвалення додаткового рішення у справі № 554\\6806\\23. Розглянувши дану заяву , суд встановив таке. Згідно частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Порядок оподаткування доходів фізичних осіб врегульовано статтями 162 (п. 162.1), 163 (п. 163.1.1), 164 (пп.164.2.1 п.164) 165 Податкового кодексу України. Згідно ст. 167 (п. 167.1) Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування доходів, що нараховані/виплачені платнику податків. Крім того, доходи, визначені ст. 163 ПК України, є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 відсотків об`єкта оподаткування. Дохід у вигляді середньої заробітної плати, нарахованої на підставі рішення суду за час вимушеного прогулу, включається до загального відповідного оподаткованого доходу платника податку як інший дохід у разі його нарахування (виплати) після звільнення платника. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що єдиний податок нараховуються роботодавцем на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати, інші заохочувальні та компенсаційні виплати тощо. Частиною 2 статті 74 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул. Отже, відшкодування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, нарахованої (виплаченої) на підставі рішення суду на користь фізичної особи, є базою нарахування єдиного внеску, обов`язок з нарахування, утримання та сплати виникає у юридичної особи (боржника). Враховуючи викладене рішенням суду від 05.12.2023р. у цій справі сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача , була обрахована без нарахованих на неї податків і зборів. В Постанові Верховного Суду від 18.01.2021 у справі №607/2699/17 (провадження №6115999св20) викладений висновок про те, що системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів; усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц, від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19, від 16 листопада 2020 року у справі № 607/3509/17, від 23 грудня 2021 року у справі № 607/1429/17. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 607/3509/17 (провадження № 61-12609св20) зазначено, що оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. Враховуючи викладене судом встановлено, що під час виконання рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача присудженої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню відповідачем при виконанні відповідного судового рішення та підлягає виплаті без утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів при її виплаті. Відповідно до пункту 2 частини 1\~статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином присуджена до негайного виконання рішення сума 55434,06 гривен, як заробітна плата позивача в межах платежу за один місяць є складовою присудженої до стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу без утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів при її виплаті. Крім того суд звертає увагу на те, що на час звернення відповідача з заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі виконавчий лист в порядку п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в межах платежу за один місяць в розмірі 55434,06 гривен позивачу не видавався, відповідно клопотання про зупинку стягнення за виконавчим провадженням №73549133 від 11.12.2023 Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволенню не підлягає. Також , питання зупинення виконавчого провадження не може вирішуватися під час ухвалення додаткового рішення. Враховуючи наведене,

Outcome: partial