Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 04.10.2022 року в будинку [ADDRESS] трапилось протікання води централізованого опалення, через яке відбулось залиття квартири [ADDRESS] , що належить їм на праві спільної часткової власності. Комісією ОСББ «Конякіна 10» встановлено, що затоплення квартири [ADDRESS] сталася внаслідок аварії, що трапилась на системі централізованого опалення, причиною якої є самовільний демонтаж труб та радіаторів центрального опалення власником квартири [ADDRESS] . Вказують, що згідно висновку №5/23 будівельно-технічної експертизи, складеного 03.03.2023 року судовим експертом Омельчук С.А., вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , внаслідок затоплення, становить 41387 грн. Крім того, вказують, що оскільки, власником квартири [ADDRESS] є малолітня дитина [PERSON] , то належними відповідачами будуть її батьки [PERSON] , [PERSON] . На підставі наведеного, просять суд, з врахуванням належних їм часток квартири, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача [PERSON] майнової шкоди в розмірі 36213,62 грн., на користь позивача [PERSON] майнової шкоди в розмірі 5173,38 грн. та судові витрати по справі. У відзиві на позовну заяву, додаткових поясненнях, відповідач [PERSON] заперечує позовні вимоги позивачів, оскільки, його вину в затопленні квартири позивачів не встановлено, в його квартирі ніхто не проводив обстеження щодо наявності чи відсутності демонтованих труб та радіаторів централізованого опалення, а обстеження затопленої квартири та складення акту проводилося у його відсутності. Крім того, вказує, що наявні розбіжності у площі кімнат та різними даними в акті обстеження квартири [ADDRESS] від 04.10.2022 року та висновку експерта №5/23 від 03.03.2023 року, що унеможливлює встановлення місця затоплення та їх площу та належності наданих доказів. Також, зазначає, що позивачі не надали належних доказів понесення ними фактичних витрат на проведення ремонтних робіт в квартирі або доказів укладення чи намірів на укладення договору з виконавцем ремонтно-будівельних робіт, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів на їхню користь 41387 грн. Разом з тим, вважає, що не є належним відповідачем у справі, оскільки, не є власником квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08.06.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. Просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов заперечили з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Просили відмовити в задоволенні позову. Крім того, відповідач [PERSON] суду пояснив, що робив ремонт у квартирі [ADDRESS] , та здійснював демонтаж труб та радіаторів про що повідомив голову ОСББ, щоб перекрили воду на центральному стояку. Вказав, що 04.10.2022 року, заглушив труби, а коли вийшов на 10 хв. при поверненні виявив, що з труб опалення пішла вода. Вважає, що причиною цього могла бути, неналежна підготовка ДКП «Луцьктепло» до опалювального сезону. Відповідач [PERSON] до судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову заперечує. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін у справі, що не з`явилися. Заслухавши думку сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] , [PERSON] належить право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Зокрема, [PERSON] належить 7/8 частин вказаної квартири, [PERSON] 1/8 частини (а.с. 6-13). Із матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 5). Батьками дитини являються відповідачі у справі. Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 04.10.2022 року, затвердженого головою ОСББ «Конякіна 10» Клепарським С.С., вбачається, що 04.10.2022 року в будинку [ADDRESS] трапилось протікання води централізованого опалення, за наслідками попереднього огляду виявлено затоплення квартири [ADDRESS] . Причиною залиття є самовільний демонтаж труб та радіаторів центрального опалення власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). У частинах першій, другій статті 22\~ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166\~ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) власник зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Таким чином, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири. Крім того, у відповідності до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року №572 (із наступними змінами), власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: дотримуватися вимог\~нормативно-правових\~актів у\~сфері житлово-комунальних\~послуг,\~пожежної і\~газової безпеки,\~санітарних норм\~і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати \~приміщення житлового\~будинку і\~гуртожитку за\~призначенням,\~забезпечувати збереження\~житлових і\~підсобних приміщень\~та технічного\~обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] проводив ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] , зокрема здійснив самовільний демонтаж труб та радіаторів, при цьому не маючи спеціальної освіти та знань для виконання таких робіт. За значені обставини підтверджуються поясненнями [PERSON] в судовому засіданні. Із показань свідка [PERSON] , що є головою ОСББ «Конякіна 10», встановлено, що йому відомо, що [PERSON] здійснював ремонт у квартирі [ADDRESS] . 04.10.2022 року йому зателефонували із квартири [ADDRESS] зазначеного будинку, та повідомили про затоплення. Також, зазначений свідок, суду показав, що [PERSON] був зрізаний загальний стояк опалення в момент коли працівники ДКП «Луцьктепло» по системі опалення пустили воду з метою підготовки до опалювального сезону. Крім того, вказав, що [PERSON] не погоджував з ОСББ свої дії щодо демонтажу труб та радіаторів. Оскільки, зі слів свідка [PERSON] , він не міг зв`язатись з [PERSON] , комісією у його складі та сантехніка [PERSON] за участю позивача [PERSON] було проведено обстеження затопленої квартири позивачів та складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 04.10.2022 року. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що факт залиття квартири, власниками якої є позивачі, з вини відповідачів, належним чином, підтверджується актом залиття від 04.10.2022 року, яким встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось внаслідок самовільного демонтажу труб та радіаторів центрального опалення власником квартири [ADDRESS] . На думку суду, зазначений акт у силу статей 77, 78 ЦПК України, є належним і допустимим доказом, що спростовує доводи сторони відповідача. Зокрема, згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом з цим, вину у завданні шкоди позивачу відповідачами не спростовано. Доводи сторони відповідача [PERSON] , що акт від 04.10.2022 року не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки складений без його присутності, без огляду його квартири та неналежної його форми, зводяться до незгоди із письмовими доказами. Разом з цим слід вважати, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду №686/11256/16-ц від 27.12.2019 року). Крім того, відповідно до п. 13 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 виконавець, зокрема, зобов`язаний забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством; утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки. Тобто сантехнічні стояки у незалежності від того, де вони розташовані у житловому приміщенні служать для обслуговування потреб усіх власників тому поточний ремонт та технічне обслуговування проводить виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за рахунок вартості цих послуг а капітальний ремонт за рахунок власника будинку. (Лист Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. №12/20-11-1975). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] самовільно здійснив зріз центрального стояка опалення та труб, не маючи для цього законних підстав, та в подальшому знявши заглушки з них, проявив неабияку недбалість, залишивши вказану квартиру без нагляду, внаслідок чого стався витік із труб опалення, чим спричинив затоплення квартири позивача. Також, у матеріалах справи відсутні будь-які документальні докази того, що ОСББ «Конякіна 10» погодило відповідачу проведення заміни стояка опалення у квартирі [ADDRESS] самостійно, або ОСББ «Конякіна 10» проводило особисто чи із залученням відповідної організації заміну стояка опалення. Таким чином, встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] , відбулося з вини відповідачів, які в силу закону мають нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. Доводи сторони відповідача [PERSON] щодо відсутності його вини, у зв`язку з тим, що ДКП «Луцьктепло» передчасно здійснило дії по підготовчі до опалювального сезону, запустивши воду по трубах опалення, так як, головою ОСББ «Конякіна 10» не було подано акт готовності об`єкта до опалювального періоду, як це передбачено ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд до уваги не бере, оскільки, такі доводи не підтвердженні жодними доказами, які б вказували на порушення норм законодавства у сфері житлово-комунальних послуг як ДКП «Луцьктепло», так і ОСББ «Конякіна 10». Згідно висновку №5/23 будівельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом Омельчук С.А., по замовленню позивача [PERSON] від 03.03.2023 року, ринкова вартість відновлювального ремонту (з урахуванням ПДВ та зносу матеріалів) квартири [ADDRESS] внаслідок затоплення (розмір заподіяної матеріальної шкоди збитків) становить 41387 грн. (а.с. 17-39). При розгляді справи не встановлено обставин недотримання вимог закону експертом [PERSON] при складанні висновку № 5/23 від 03.03.2023 або обставин, які виключають його участь у проведенні дослідження. При цьому, зазначений висновок був підготовлений судовим експертом для подання до суду та експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Вказаний висновок експертизи є чітким та конкретним, обґрунтованим та належно мотивованим, виконаний на підставі відповідних методик, ґрунтується на матеріалах справи і чинному законодавстві, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом по справі та відхиляє доводи сторони відповідача про неналежність вказаного доказу. Доводи відповідача [PERSON] про те, що у справі відсутні докази на підтвердження того, що шкода заподіяна позивачам внаслідок протиправної поведінки відповідачів, є безпідставними, оскільки власник квартири несе обов`язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири. Крім того, відповідач [PERSON] посилається на те, що є не належним відповідачем у справі, оскільки, не являється власником квартири. Суд відхиляє такі доводи відповідача [PERSON] та його представника з огляду на таке. Як зазначалось вище, власником квартири [ADDRESS] є малолітня дитина [PERSON] . Батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] , що підтведжено стороною відповідача в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Таким чином, оскільки, відповідачі є батьками малолітньої дитини - власника квартири, демонтаж труб та радіаторів в якій, став причиною залиття квартири позивачів, саме вони є належними відповідачами в даній справі, як законні представники дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та солідарно стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивачів [PERSON] , [PERSON] майнову шкоду, завданої залиттям квартири в розмірі 41387 грн., при цьому, з урахуванням розміру часток позивачів в квартирі, на користь [PERSON] (7/8 частки) слід стягнути солідарно з відповідачів 36213,62 грн. та на користь [PERSON] (1/8 частки) 5173,38 грн. Відповідно до п. 1, 2, ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Частиною 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Судом встановлено, що між [PERSON] , [PERSON] та адвокатом Грушицьким О.І. 15.05.2023 року, був укладений договір №05-23-2 про надання правової допомоги відповідно до умов якого, адвокат зобов`язується надати послуги клієнтам за винагороду. За умовами договору про надання правової допомоги, понесені позивачами витрати становлять 4000 грн. (а.с. 42). Таким чином, склад та розмір витрат на правову допомогу на загальну суму 4000 грн., суд вважає, співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім того, на замовлення позивачів судовим експертом Омельчук С.А., було складено висновок №5-23 будівельно-технічної експертизи від 03.03.2023 року. Як вбачається з акту №43/3 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.04.2023 року та квитанції про оплату послуг, вартість експертизи складає 6500 грн. Оскільки, витрати на проведення експертизи входять до судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, з відповідачів на користь позивача також слід стягнути 6500 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи по 3250 грн. з кожного. Крім того, з відповідачів на користь позивачів, слід стягнути 2147,20 грн. судового збору по 1073,60 грн. з кожного. Таким чином, з відповідачів на користь позивачів слід стягнути судові витрати на загальну суму 12647,20 грн., з який на користь [PERSON] 6323,60 грн. та на користь [PERSON] 6323,60 грн.

Outcome: approved