Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що з відповідачем у справі шлюб зареєстрували 10.04.1991 року у Палаці одруження "Дарницький", актовий запис № 538. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у сторін різні погляди на життя, а також на вирішення питань сімейного життя, шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Шлюб існує тільки формально. Примирення між сторонами неможливе. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і моральним засадам суспільства. Тому ухвалено рішення про розірвання шлюбу. Позивачка не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем, категорично заперечує проти збереження шлюбу, строк для примирення просить не надавати. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, строк для примирення просить не надавати, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач на розгляд справи не з`явився, відзив на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України (рекомендовані повідомлення про вручення містяться в матеріалах справи). Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні з копій паспортів, свідоцтва про шлюб, картки платника податків, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.04.1991 року у Палаці одруження "Дарницький", м. Київ (Дарницький ЗАГС м. Києва), актовий запис № 538. Як стверджує позивачка та не спростовує відповідач, спільне життя у сторін не склалося через те, що у них різні погляди на життя, а також на вирішення питань сімейного життя, шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Шлюб існує тільки формально. Примирення між сторонами неможливе. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і моральним засадам суспільства. Тому ухвалено рішення про розірвання шлюбу. Позивачка не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем та категорично заперечує проти збереження шлюбу, строк для примирення просить не надавати. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не подав доказів на спростування тверджень позивачки, не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення з позовом до суду у цій справі. Враховуючи ті обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved