Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

11.10.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь моральну шкоду, завдану втратою працездатності внаслідок виробничої травми у розмірі 335000 грн. без утримання податків та зборів. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 13.02.2023 року працюючи на шахті «Криворізька» АТ «Кривбасзалізорудком» за професією гірника очисного забою зазнав нещасного випадку на виробництві, а саме: закритий багатоуламковий перелом діафізу кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків. Через отриману травму позивач був змушений проходити лікування в умовах стаціонару, а саме: з 13.02.2023 року по 03.03.20023 рік, де його було прооперовано. Відповідно довідками Міжрайонної Зарічної МСЕК серії 12 ААА № 121974 та серії 12 ААГ № 555020, 23.08.2023 року було встановлено 50% втрати працездатності (первинно) та третю групу інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом. Внаслідок трудового каліцтва порушені нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, вести активний спосіб життя, займатися спортом, працювати на дачній ділянці, оскільки отримана травма доставляє біль та дискомфорт, внаслідок чого просив суд стягнути з АТ "Криворізький залізорудний комбінат" на його користь моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 335000 грн. без урахування утримання з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та інших платежів. 13 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 01 листопада 2023 року представник відповідача надала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що Актом розслідування нещасного випадку, що стався 13 лютого 2023 року об 11:30 годині, встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони гігієни праці, серед яких зазначено самого позивача, який був ознайомлений з Посадовою інструкцією та Інструкцією з охорони праці під особистий підпис, який під час ліквідації зависання гірничої породи у північній дічці № 3 орту 108 осі горизонту 1380 м за допомогою спеціального ломика, не подбав про особисту безпеку, внаслідок чого отримав травму. Також зазначила, що втрата професійної працездатності у позивача не визначена безстроково, не є сталою, та може бути відновлена, за умови виконання відповідних медичних рекомендацій; вважає, що вина АТ «Кривбасзалізрудком», як роботодавця, за незабезпечення безпечних умов праці, у даній справі відсутня, і відповідно вважає, що відповідач не може нести відповідальність у вигляді моральної шкоди, без наявності причинного зв`язку між неправомірною поведінкою останнього та завданою шкодою. Позивач зобов`язаний був знати і виконувати вимоги нормативно правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту, тому той факт, що позивач не подбав про власну безпеку та здоров`я, відповідно, на думку представника відповідача, виключає правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди. \~Згідно\~ст. 279 ЦПК України\~суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] з 14.04.2021 року працював гірником очисного забою 4 розряду, зайнятим повний робочий день на підземних роботах дільниці №5 шахти «Родіна» (пізніше перейменована на «Криворізька») ПАТ «Кривбасзалізрудком» (а.с.7-11). Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку, що стався 13 лютого 2023 року о 11-30 годин на АТ "Криворізький залізорудний комбінат", складеного 17 лютого 2023 року, встановлено, що 13 лютого 2023 року гірнику очисного забою дільниці № 5 шахти «Криворізька» АТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] був виданий наряд із записом у «Книзі нарядів» під особистий підпис на скреперування та випуск гірничої породи у орту 108 осі горизонту 1380 м. та орту 108а осі горизонту 1380 м. О 08:00 годині майстер гірничий дільниці № 5 [PERSON] , після огляду безпечного стану орта 108 осі горизонту 1380 м. дав письмовий допуск [PERSON] на виконання робіт згідно з виданим нарядом на робочу зміну. Отримавши письмовий дозвіл на виконання робіт, [PERSON] приступив до скреперування гірничої породи за допомогою скреперної лебідки 55ЛС-2С. Приблизно о 11:25 години, під час здійснення скреперування гірничої породи [PERSON] помітив, що припинився випуск гірничої породи з випускної північної дучки № 3 [PERSON] побачив затор бітів гірничої породи в усті випускного отвору дучки та вирішив виконати роботи з випуску гірничої породи у дучці. Так, [PERSON] узяв спеціальний ломик для ліквідації зависання гірничої породи у випускних дучках та пішов до північної випускної дучки № 3. Приблизно о 11:30 годині, стоячи між північними випускними дучками № 2 та № 3 у орту 108 осі 1380 м під час виконання робіт по випуску гірничої маси, шматок породи (розміром 300мм*300мм*200мм), який випав з дучки, під дією власної ваги, вдарив по спеціальному ломику та вибив його з рук [PERSON] , після чого шматком породи вдарило [PERSON] по лівій нозі, травмувавши її при цьому. Нещасний випадок з [PERSON] , пов`язаний з виробництвом. Внаслідок отриманої травми [PERSON] було встановлено діагноз: закритий багатоуламковий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків. Травма тяжка. Комісія дійшла при цьому висновку, що нещасний випадок з [PERSON] є таким, що пов`язаний із виробництвом, через допущені порушення вимог законодавства з охорони праці самого позивача та майстра гірничої дільниці № 5 шахти «Криворізька» АТ «Кривбасзалізрудком» ( а.с.12-17). Згідно довідок МСЕК серії 12 ААА № 121974 та серії 12 ААГ № 555020 [PERSON] було встановлено 50% (первинно) втрати професійної працездатності через отримане трудове каліцтво, третя група інвалідності з 23.08.2023 року по дату переогляду - 01.08.2024 року, з необхідністю медикаментозного лікування, ВМП, санаторно-курортного лікування. Протипоказані тривала хода, важка фізична праця. Рекомендовано нагляд та лікування у сімейного лікаря. ( а.с.18). У зв`язку із отриманим трудовим каліцтвом [PERSON] проходив лікування, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №869/162 (а.с.19). 11.09.2023 року [PERSON] звільнено відповідно до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яке перешкоджає продовженню даної роботи. Відповідно до ч.1-3\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1\~ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно з ч.1, 2\~ст.153 Кодексу законів про працю України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частинами 1 та 3\~ст.13 Закону України «Про охорону праці»\~передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до\~ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Частиною 1\~ст. 237-1 КЗпП України\~передбачено, що відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пунктах 9, 13 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до статті 237-1\~КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. У Рішенні Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-9/2004 у справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~зазначено, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Тож, суд визнає обґрунтованими доводи позивача, що відповідач повинен відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з отриманою ним виробничою травмою. При цьому доводи представника відповідача, що причиною нещасного випадку, який стався з позивачем є, в тому числі, порушення позивачем норм охорони праці, суд визнає безпідставними, оскільки зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, бо до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, а вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу; доводи представника відповідача про те, що втрата професійної працездатності у позивача не визначена безстроково, не є сталою, та може бути відновлена, за умови виконання відповідних медичних рекомендацій, суд визнає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки згідно встановленим обставинам, відповідачем 11.09.2023 року звільнено позивача відповідно до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яке перешкоджає продовженню даної роботи. У постанові Великої палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №210/5258/16-ц зазначено, що суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій\~статті 23 ЦК України\~критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач. Приймаючи до уваги тяжкість отриманої [PERSON] виробничої травми, внаслідок якої йому встановлено ІІІ групи інвалідності та втрату 50% працездатності, стан його здоров`я, який потребує лікування, факт його звільнення внаслідок отриманої травми, що перешкоджає продовженню даної роботи, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, ступінь вини позивача та відповідача в спричиненні шкоди, а також конкретні обставини справи і наслідки, що наступили, суд визначає визначив розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, на рівні 100 000 грн. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України з\~відповідача підлягає\~стягненню в\~дохід держави\~також судовий\~збір в\~сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial