Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовомдо відповідача [PERSON] , третя особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів і просить визнати батьківство відповідача [PERSON] , [INFO] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зобовязати Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частики від доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вони знаходилися в фактичних шлюбних стосунках, мешкали однією сім`єю, вели спільне господарство, однак шлюб не був зареєстрований. Від цих стосунків у них [INFO] народилась донька [PERSON] , прізвище ім`я по-батькові якої було записано в порядку ч.1 ст. 135 СК України. На даний час вони разом не мешкають, сімейні відносини між ними припинені. Донька [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не піклується дочкою, не виконує обов`язки по вихованню та утриманню дитини, в звязку з чим, в інтересах дитини необхідно визнати батьківство відповідача, тому вона вимушена звернутись до суду із вказаною заявою. Ухвалою суду від 13.01.2023 року відкрито провадження у справ та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.04.2023 року відстрочено [PERSON] сплату судового збору за подання позовної заяви до [PERSON] , третя особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 13.04.2023 року призначено по справі судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 29.09.2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.11.2023 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Осокін С.Ю. в судове засідання не з`явились, але надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував у їх задоволенні. Представник третьої особи, Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надала клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу та у разі вирішення питання позитивно врахувати надані пропозиції відділу. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається в матеріалів справи сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, які на даний час припинені. [INFO] позивач [PERSON] народила доньку - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.01.2018 року, де в графі «батьки» записано « [PERSON] » та « [PERSON] », актовий запис №06, складений 30.01.2018 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Як вбачається з відповіді Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №284/24.24.-19 від 02.02.2022 року державну реєстрація народження дитини, [PERSON] , [INFO] було проведено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2022 року, 04.08.2022 року в Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 302, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Для підтвердження факту батьківства [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] за клопотанням позивачки, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2023 року у справі призначено судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу. 29.08.2023 року від КУ Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи на адресу суду надійшов висновок експерта від 03.08.2023 № 256, згідно якого встановлено, що [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] [INFO] , з ймовірністю 99.9999%. Таким чином батьківство практично доведене Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Преамбула та ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , здійснена відповідно до частини першої статті 135 СК України. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд виходить зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином судом взято до уваги те, що сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved