Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

У квітні\~2023\~року адвокат Кушнеренко Є.Ю. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області із позовом, в якому просить визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] , за адресою його місця проживання. Позов мотивований тим, що 30.06.2018 сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмільницького районного суду Чернігівської області від 18.07.2022 шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина спочатку проживала з матір"ю у Вінницькій області. В подальшому відповідачка почала налагоджувати своє сімейне становище та віддала дитину на проживання своїм батькам, які проживають у смт Добрянка. Дізнавшись, що дитина знаходиться разом з бабусею та дідусем, він забрав дитину до себе, і починаючи з лютого 2023 року і на час поданння данного позову, тобто станом на 17.04.2023, дитина проживає разом з батьком за адресою його реєстрації: [ADDRESS] . Зазначив, що дитина хоча і зареєстрована за адресою матері - у [ADDRESS] , однак, за вказаною адресою мати дитини фактично не проживає і дитиною не опікується. Увесь цей час, дитина перебувала на утриманні батька, який повністю опікувався дитиною, її станом здоров"я, розвитком. За період перебування дитини з матір"ю, мати занедбала стан здоров"я дитини, халатно відносилася до піклування за дитиною. Вважає, відповідачка, залишивши дитину у своїх батьків у смт Добрянка та переїхавши до Вінницької області, мала намір перекласти свої материнські обов"язки на своїх батьків. Позивач стверджував, що за його місцем проживання, дитина має окрему кімнату, необхідні меблі, місце для занять та відпочинку. Звертає увагу на те, що він працює, має стабільний та достатній дохід. З урахуванням того, що позивач займається вихованням малолітньої дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, з урахуванням віку дитини, вважає, що проживання дитини з люблячим батьком буде відповідати інтересам дитини та позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному. Заперечуючи проти позову [PERSON] , відповідачка [PERSON] 19 червня 2023 року подала до суду Відзив та зустрічний позов до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Добрянської селищної ради, Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, Служба у справах дітей Хмільницької міської ради, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. У відзиві на позов, [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] , вказуючи, що зазначена у позові інформація про те, що вона віддала дитину на проживання своїм батькам у смт Добрянка не відповідає дійсності. Після розлучення з [PERSON] вони вирішили, що дитина буде проживати разом з матір"ю. На початку лютого 2023 року вона разом з дитиною провідувала своїх батьків. Бабуся давно не бачила онуку тому запропонувала щоб дитина погостила в неї протягом 2 тижнів, і вона погодилася. Потім, за домовленістю між батьками, дитина з 18.02.2023 гостила у батька. Домовленість була, що дитина буде у батька один тиждень. Однак, попри домовленість батько відмовився повертати їй дитину. 09.05.2023 вона забрала дитину у позивача і з цього часу [PERSON] проживає разом з матір"ю, за її фактичною адресою проживання, де створені належні умови та догляд за дитиною. Після повернення дитини від батька, донька була замкнена. Щодо створення батьком дитині комфортних умов проживання саме за його місцем проживання є сумнівним зважаючи на те, що у 3-х кімнатній квартирі проживає 5 чоловік. Заяви позивача про запущений стан здоров"я дитини, на думку [PERSON] , використовуються батьком дитини з метою залишити дитину проживати разом з ним. Крім того, про те, що у дитини педикульоз позивач їй повідомив лише 22.02.2023, тобто через декілька днів проживання доньки разом з ним ( а.с.100-105 т.1). Позовні вимоги по зустрічному позову обґрунтовувала тим, що після розлучення з [PERSON] , з липня 2022 року і до теперішнього часу, окрім короткого періоду на початку 2023 року, коли батько відмовився повертати дитину, їх спільна дитина проживає разом із нею у [ADDRESS] . В даному будинку дитина має окрему кімнату, в якій є ліжко, шафа для одягу, письмовий стіл, меблі, в яких розташовані ігри та книги. У дитини є необхідний одяг, взуття, ігри, засоби гігієни. До початку 2023 року [PERSON] відвідувала гімнастику. Даний будинок належить її теперішньому чоловіку [PERSON] , з яким вона уклал шлюб 26.04.2023. В будинку наявні усі умови для проживання, виховання та розвитку дитини. [PERSON] зазначала, що вона з 01.10.2022 працювала у ФОП [PERSON] , з 03.05.2023 зареєстрована як ФОП і займається підприємницькою діяльністю, має стабільний заробіток, достатній для утримання дитини та забезпечення базових потреб, а також її фізичного, морального та духовного розвитку, забезпечення належного рівня медичної допомоги, здобуття освіти. Її чоловік - [PERSON] також працює, має стабільний заробіток та приймає активну участь в утриманні дружини та її доньки [PERSON] , до якої відноситься, як до своєї. Крім того, оскільки [PERSON] фактично є приватним підприємцем, це дає змогу самостійно визначати графік своєї роботи, а тому в неї завжди є час займатись дитиною. Таким чином, [PERSON] може забезпечити Емілії всі необхідні умови для життя, відпочинку, виховання і навчання, та проводити з нею стільки часу, скільки необхідно дитині для гармонійного розвитку. Вказує, що для забезпечення безпечної та комфортної атмосфери для нормального духовного, культурного та фізичного розвитку, дитині краще проживати з матір"ю. З наведених підстав [PERSON] просила визначити місцем проживання малолітньої [PERSON] разом з нею (а.с.116-125 т.1). У відзиві на зустрічний позов [PERSON] виклав свої заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні зустрічного позову, вказуючи, що дитині буде краще жити з ним, оскільки, у нього є сумніви про наявність у [PERSON] та її теперішнього чоловіка достатніх доходів, які б давали можливість утримувати [PERSON] , також він сумнівається у хорошому ставленні до його дитини батьків [PERSON] які йому телефонували та просили забрати дитину. Крім того, на його думку, мати байдуже відноситься до доньки та її благополуччя (а.с.218-219 т.1). У відповіді на відзив [PERSON] , [PERSON] зазначила, що батько не уявляє як доглядати за дівчинкою, [PERSON] сама виявляє бажання проживати разом з матір`ю, після того як вона забрала дитину від батька, донька почувалася заляканою. Твердження [PERSON] про те, що йому телефонували батьки [PERSON] не підтверджуються жодним доказом, є лише його думками та плодом уяви, і не відповідають дійсним обставинам ( а.с.1-9 т.2). Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.05.2023 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03.07.2023 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з батьком. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Розпорядженням в.о. голови Ріпкинського районного суду № 85 від 25.09.2023, дану справу передано на розгляд Чернігівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05.10.2023 справу прийнято до провадження, постановлено, що слід розпочати розгляд справи по суті повторно, необхідності для повторного проведення підготовчого провадження суд не вбачав. Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову - [PERSON] та його представник - адвокат Кушнеренко Є.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позові, щодо зустрічної позовної заяви просили в задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на зустрічний позов. Додатково [PERSON] пояснив, що дійсно після розлучення вони з [PERSON] домовилися, що дитина залишиться проживати з матір"ю. У лютому 2023 року він випадково дізнався, що відповідачка залишили на 2 тижні дитину у своїх батьків, у смт Добрянка Ріпкинського району. Після цього, за домовленістю з відповідачкою, дитина мала деякий час побути з ним. Проте, коли через декілька днів він виявив у дитини педикульоз, а потім лишай, він вирішив не повертати дитину відповідачці. З дитиною він пройшов курс лікування, а 10.04.2023 записав дитину до дитсадочку. Донька проживала разом з ним трохи більше 3-х місяців, а потім відповідачка забрала в нього дитину. У 3-х кімнатній квартирі, крім нього, на даний час проживають його мати та сестра, на той час коли проживала донька, також проживав вітчим. Дочка тоді проживала в одній кімнаті з його рідною сестрою, якій 16 років. Коли він на роботі, за дочкою доглядала його мати або рідна сестра. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Даниленко П.О. позовні вимоги за зустрічною позовною заявою підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, при цьому посилався на обставини, що викладені у зустрічному позові, щодо первісного позову просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю. Треті особи: Служба у справах дітей Добрянської селищної ради, Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, Служба у справах дітей Хмільницької міської ради в судове засідання явку свого представника не забезпечили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Служба у справах дітей Добрянської селищної ради у листі від 11.05.2023 №103 просила розглядати дану справу у відсутності їх представника ( а.с.67 т.1). Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради у письмових поясненнях просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини, та повідомляє, що висновок про роз`язання спору по даній справі не належить до їх повноважень, оскільки відповідно до п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 №866, висновок має надавати служба у справах дітей за місцем проживання дитини, а як встановлено з матеріалів справи, малолітня [PERSON] не проживає у м. Чернігові, а проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.72 т.2). Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 30.06.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.07.2022 розірвано (а.с.11 т.1). Сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . Зміна прізвища матері дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.8, 145 т.1). [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Сторони не надали доказів щодо наявності у будь-кого з них житла, належного їм на праві власності. Рішенням від 25 жовтня 2022 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку ( а.с.45 т.1). Як встановлено з довідки про реєстрацію місця проживання та Витягу з реєстру Добрянської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.131,134). Службою у справах дітей Добрянської селищної ради було проведено виїзд за адресою реєстрації дитини [PERSON] , з метою з`ясування обставин, що призвели до подання позовної заяви [PERSON] та складено акт обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 10.05.2023. Було з`ясовано, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 2018 року, приїжджає з донькою лише провідати батьків. Батьки [PERSON] повідомили, що [PERSON] у квітні 2023 року вийшла заміж та проживає у м. Хмільник Вінницької області. Їх донька не забороняла батьку бачитися з дитиною, але той все рівно влаштовував сварки. З січня 2023 року [PERSON] гостювала у бабусі у смт. Добрянка, батько зі скандалами вимагав привезти дитину до нього і 17 лютого, вони відвезли [PERSON] до батька. Дитина їм скаржилася на батька, говорила, що він може її вдарити, накричати і не виявляла бажання їхати до нього. Зі слів соціального оточення з`ясовано, що коли [PERSON] разом з дочкою приїздить в с. Добрянку, дитина була завжди охайна, чиста, доглянута. Мати дитини [PERSON] характеризується, як відповідальна та дбайлива мати. Батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] характеризується у селищі з позитивної сторони, і дана сім`я на обліку у відповідних соціальних служб не перебувала і не перебуває, жодного разу не притягувалася до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків ( а.с.65-66 т.1). Відповідно акту від 02.06.2023, було обстеженно умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та зазначено, що дана квартира складається з 3-х кімнат, на момент обстеження в помешканні було придбано. Є необхідні меблі та побутова техніка, санітарний стан приміщення задовільний. Для Емілії виділено окреме місце для відпочинку в одній кімнаті разом з тіткою [PERSON] (сестрою батька), де створені необхідні умови для навчання та відпочинку дитини. За цією адресою мають постійне місце проживання [PERSON] , його мати [PERSON] , сестра [PERSON] , вітчим [PERSON] ( а.с.228 т.1). Як встановлено з довідки Комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» від 13.04.2023 №01-14/317, наданої стороною позивача по первісному позову, Декларацію на медичне обслуговування дитини, [PERSON] , [INFO] заключала мати, [PERSON] . З народження і до 24.02.2022 мати зверталася з дитиною до лікаря. Станом на 13.04.2023 стан здоров`я дитини задовільний. Також як вбачається з довідки, в період проживання дитини з батьком, до лікаря з дитиною звертався батько, [PERSON] з приводу хвороби дитини, і під час оглядів та/або у разі необхідності надання медичної допомоги, малолітня дитина приходила у супроводі батька ( а.с.18 т.1). В судовому засіданні з пояснень [PERSON] встановлено, що дочка з ним проживала трохи більше 3-х місяців з лютого 2023 року. Довідкою від 12.04.2023 №05/01-17 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] відвідувала Чернігівський дошкільний навчальний заклад №75 лише два дня з 10.04.2023, довідка видана 12.04.2023 ( а.с.23 т.1). Відповідно до довідок від 13.04.2022 №502-7000622586 та №502-7000621972 [PERSON] та [PERSON] взяті на облік внутрішньо переміщеної особи, де зазначено фактичне місце проживання: [ADDRESS] ( а.с.135-136 т.1). Батько дитини - [PERSON] працює в АТ «Чернігівобленерго», за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.19-22). Мати дитини [PERSON] з 01.10.2022 працювала у ФОП [PERSON] , за місцем роботи характеризується позитивно, з 03.05.2023 зареєстрована як ФОП, 26.04.2023 зареєструвала шлюб із [PERSON] , згідно довідки від 20.07.2023 перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації з приводу вагітності (26 тиж.), проживає за зареєстрованим місцем проживання теперішнього чоловіка, за адресою: [ADDRESS] , за даним місцем проживання характеризується позитивно, за медичною допомогою до психіатра, нарколога не зверталась, до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває ( а.с.137 - 150 т.1, а.с.32 т.2). ЇЇ теперішній чоловік [PERSON] офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.152-153 т.1). Відповідно акту обстеження умов проживання від 09.05.2023 за адресою: [ADDRESS] , зазначено, що житлове приміщення 2-х поверхового будинку складається з 4-х кімнат, який належить на праві власності [PERSON] . В будинку наявні усі житлово-комунальні послуги, є необхідні меблі та побутова техніка нового зразку, речі для щоденного вжитку. В даному будинку [PERSON] разом з донькою [PERSON] , чоловіком, та його батьками проживає з жовтня 2022 року. Для дитини [PERSON] є окрема кімната, в якій є ліжко, шафа для одягу, письмовий стіл, меблі, де розташовані ігри та книги. У дитини є необхідний одяг, взуття, засоби гігієни. Стосунки у сім`ї доброзичливі, зі слів [PERSON] , його батьки добре ставляться до його дружини та дитини. Встановлено, що у будинку наявні умови для проживання, виховання та розвитку для малолітньої дитини. Також зазначено, що [PERSON] разом з донькою переїхала до м. Хмільника у березні 2022 року. У липні 2022 року вона створила цивільний шлюб з [PERSON] , і стали поживати у трьох. 02.02.2023 [PERSON] разом з донькою поїхала до своєї матері у Чернігівську область, повернулася 03.02.2023, а дитина залишилася у бабусі. 18.02.2023 [PERSON] від бабусі забрав біологічний батько ( а.с.154-155 т.1). Відповідно до психологічного висновку Громадської організації «Чернігівська міська асоціація «Конкордія» №12 від 09.05.2023, [PERSON] , [INFO] на психоемоційному рівні, в однаковій мірі «тепло» відноситься, як до матері, так і до батька. Вона не критично сприймає конфлікту ситуацію і не усвідомлює того, що батьки по факту розлучилися. За результатами тесту виявлено певну близькість до материнської родини, проте дівчинка відчуває себе в неї витісненою на переферію, без активного емоційного включення в родині матері. Разом з тим, батьки тата грають значиму роль в її житті ( а.с.87-89 т.1). Відповідно до висновку виконавчого комітету Добрянської селищної ради Чернігівської області як органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, орган опіки та піклування схиляється до визнання місця поживання дитини [PERSON] , [INFO] за місцем проживання матері, [PERSON] , так як проживання з матір`ю повністю відповідає інтересам дитини ( а.с.84-85 т.2). Відповідно до висновку виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , враховуючи інтереси дитини, виконком Хмільницької міської ради, як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за її місцем проживання ( а.с. 133-136 т.2) . Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно вимог ч.1 ст.161 СК України при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до принципів 2 та 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особисті потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватись фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір`ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька у пункті 1 ст.9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Як вбачається з наданих суду документів, як [PERSON] так і [PERSON] мають заробіток, постійне місце проживання, у зв`язку з чим можуть забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини. Обставин, які б перешкоджали визначенню з ними місця проживання дитини судом не встановлено. Оцінивши в сукупності пояснення учасників судового розгляду та досліджені докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] та необхідність визначення місця проживання дитини з матір`ю, оскільки на думку суду малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , не повинна бути розлучена зі своєю матір`ю, крім виняткових обставин, які б перешкоджали цьому, в тому числі передбачених ч.2 ст. 161 СК України, які судом під час розгляду справи не встановлені, що також узгоджується з Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року. Доводи [PERSON] про те, що мати віддала дитину на виховання своїх батьків та не опікується дитиною, а також, що стан дитини за час проживання з матір`ю був дуже запущений не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. До того ж, як встановлено з довідки медичного закладу від 13.04.2023 (а.с.18 т.1), стан дитини станом на день видачі довідки задовільний. За таких обставин, враховуючи, що в ході розгляду даної справи судом не встановлено наявності обставин, з якими законодавець пов`язує неможливість проживання дитини з матір`ю та винятковість ситуації, при перевазі права матері на проживання з нею дитини, створення матір`ю необхідних умов для розвитку дитини, вік дитини, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити, у зв`язку із чим в задоволенні вимог [PERSON] слід відмовити, що відповідає інтересам дитини та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 1073 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved