Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно додатку №2 до протоколу №4 засідання комісії по реформуванню КСП "Случ" від 22.05.2000 р., який затверджений зборами співвласників колишніх членів КСП "Случ" (с.Прислуч Березнівського району Рівненської області) 22.05.2000р., затверджено перелік майна пайового фонду, яке підлягає паюванню в процесі реформування даного колективного сільськогосподарського підприємства. В даному переліку значиться автогараж 1969 року побудови. За актом прийому-передачі майна від 01.02.2001р., в якому значиться і вищезгаданий об`єкт, майно пайового фонду було передано від КСП "Случ" до уповноваженої особи [PERSON] . Указом Президента України від 29 січня 2001 року N 62 ( 62/2001 ) "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" передбачено здійснити протягом 2001 року комплекс організаційних заходів щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників. Позивач, маючи право на пайовий фонд майна бувшого колективного сільськогосподарського підприємства «Случ» (с.Прислуч, Березнівського р-ну, Рівненської обл.) на підставі рішення Березнівського районного суду від 04.07.2006 у справі №2-357/2006 та договору дарування, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Березнівського РНО Куц І.В. 14.07.2008 за реєстровим №1894, набув права власності на 978/10000 частки автогаража, який розміщений в [ADDRESS] . Право спільної часткової власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (складова архівна частина Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) за реєстраційним номером майна 16358496. Фактично позивач з моменту отримання майна користується приміщеннями №№1, 2, 3, загальною площею 140,5 кв.м. згідно Технічного паспорта КП «Березнівське районне бюро технічної інвентаризації» від 21.02.2006 р. 21.02.2006 року на замовлення позивача КП "Березнівське районне бюро технічної інвентаризації" провело технічну інвентаризацію будівлі автогаража, який розміщений за адресою: [ADDRESS] та виготовило технічний паспорт на об`єкт. Позивач з метою реалізації гарантованого Конституцією України та законом права на самостійне розпорядження належним йому майном, виявив бажання виділити в натурі належну частку в праві спільної часткової власності на автогараж, розміщеного за адресою: [ADDRESS] . Отже, з вищенаведеного слідує, що позивач взмозі реалізувати в нотаріальному порядку право на укладення договору про поділ/виділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, лише за наявності реєстрації права власності в ДРРП всіх співвласників спільної часткової власності на автогараж, розміщений за адресою: [ADDRESS] . Оскільки за даними Інформаційної довідки з ДРРП від 11.09.2023 р. такий факт відсутній, то єдиним можливим шляхом виділити належну позивачу частку у вищезгаданому майні є відповідний позов в судовому порядку. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від іншого співвласника, мати окремий вхід, окрему систему забезпечення, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Визначення технічної можливості поділу, об`єднання об`єкта (об`єктів) нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна проводиться відповідно до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 р. №488. Згідно висновку, наданого 16.10.2023 р. КП «Березнівське бюро технічної інвентаризації» частка 978/10000 об`єкта нерухомого - автогараж, який розміщений в [ADDRESS] може бути виділена в натурі. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просить суд виділити йому в приватну власність (ціла частка) із автогаража (адреса : [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 16358496) частку в натурі - приміщення №№1, 2, 3, загальною площею 140,5 кв.м. згідно Технічного паспорта КП «Березнівське районне бюро технічної інвентаризації» від 21.02.2006 р. Крім того, позивач просить суд припинити його право спільної часткової власності на автогараж (адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 16358496) шляхом виділу в натурі частки з майна. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 23.10.2023 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 05.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; представник позивача адвокат Юсенко А.О. письмовою заявою підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якому визнав заявлені позовні вимоги, просить розглянути справу без його присутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась. Судова повістка надіслана відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, що вказана у відповіді з ЄДДР. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із довідки про причини повернення судової повістки, [PERSON] відсутня за вказаною адресою. Крім того, відповідач [PERSON] про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі вказаних положень ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне розглянути справу без присутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно акту прийому-передачі майна від 01.02.2001р., в якому значиться автогараж 1969 року побудови, майно пайового фонду було передано від КСП "Случ" до уповноваженої особи [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпоте, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №346064070 від 11.09.2023 року, право спільної часткової власності за позивачем зареєстровано в Реєстрі за реєстраційним номером майна 16358496. Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 04.07.2006 року у справі 2-357 2006 р., визнано за [PERSON] право власності спадкове майно, а саме: на майновий пай в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Случ» залишковою вартістю 401 грн.; млин, що розміщений в [ADDRESS] , загальною площею 66,9 м.кв; частину приміщень автогаража, що розміщений в [ADDRESS] , площею 90,74 м.кв. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12136608 від 12.10.2006 року, право спільної часткової власності на автогараж (адреса: [ADDRESS] , частка 646/10000), зареєстровано за позивачем. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 16358496. Згідно договору дарування, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Березнівського РНО Куц І.В. 14.07.2008 за реєстровим №1894, [PERSON] набув права власності на 332/10000 частки автогаража, який розміщений в [ADDRESS] . Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19808763 від 07.08.2008 року, право спільної часткової власності на автогараж (адреса: [ADDRESS] , частка 332/10000), зареєстровано за позивачем. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 16358496. 21.02.2006 року на замовлення позивача КП "Березнівське районне бюро технічної інвентаризації" провело технічну інвентаризацію будівлі автогаража, який розміщений за адресою : [ADDRESS] та виготовило технічний паспорт на об`єкт. Згідно висновку, наданого 16.10.2023 р. КП «Березнівське бюро технічної інвентаризації» частка 978/10000 об`єкта нерухомого - автогараж, який розміщений в [ADDRESS] може бути виділена в натурі. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А частинами 1,2 ст.319 ЦК передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321 ЦК встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 3 ст.358 ЦК України право спільної частково: власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст.361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 р. та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.04.2001 року за N 305/5496 (який був чинним на час виділення позивачам майна в натурі), встановлено, що майновий пай у натурі може бути отриманий як індивідуально, так і в спільну часткову власність групи осіб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні [PERSON] є законними та обґрунтованими, та є такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved