Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

у грудні 2023 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 22.07.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладений кредитний договір №11970-07/2022, за умовами якого останній отримав кредит. 29.06.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК`ЄАПБ» передано права вимоги до боржників, у тім числі і за кредитним договором з [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16\~042.00 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.06.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з погашення боргів» за кредитним договором №11970-07/2022 в розмірі 16\~042, 00 грн., з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11\~042, 00 грн сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 16 042,00 грн та понесені судові витрати. Ухвалою від 13.12.2023 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 36). У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу відповідно до поданої ним заяви (а.с. 39, 40, 41, 42), відповідач рекомендованим листом, про що свідчить відмітка про вручення судової повістки (а.с. 43. 48). Представник позивача у змісті позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 22.07.2022 [PERSON] уклав з ТОВ «ФК «Інвеструм» кредитний договір № 11970-07/2022, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора та був надісланий на мобільний телефон відповідача, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5\~000,00 грн строком на 15 днів, із сплатою 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Надання кредиту та зміна суми кредиту надається на основі оцінки кредитоспроможності клієнта на власний розсуд позивача (а.с. 6-8). Відповідно до п. 4.3 договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2 договору, проценти передбачені п. 1.3 договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Пунктом 1.6 договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Укладаючи кредитний договір, сторони погодили нарахування процентів і після настання строку повернення кредиту, такі умови не були оспорені відповідачем, а отже, відповідно до ст. ст. 628, 629 ЦК України, є обов`язковими до врахування. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 11970-07/2022 складає 16\~042,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11\~042,00 грн прострочена заборгованість за відсотками (а.с.15). 29 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (надалі клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі фактор) укладений договір відступлення прав вимоги № 29062023, за умовами якого клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, зокрема, щодо кредитного договору укладеного з [PERSON] , про що також свідчить Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29062023від 29.06.2023 (а.с. 10-12, 14). Підписаний сторонами Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.13). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач [PERSON] ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 11970-07/2022 від 22.07.2022 в установлені договорами строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору відступлення прав вимоги № 29062023 від 29.06.2023, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 11970-07/2022 від 22.07.2022 у розмірі 16\~042,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved