Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

04.12.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2017 по справі №442/6461/17. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2017 року у справі № 442/6461/17 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення ними повноліття. Оскільки коштів у розмірі по 1000 грн. на дітей не достатньо для належного утримання дітей, та матеріальне становище відповідача значно покращилось змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. Вказує, що відповідач працює за кордоном, отримує досить високий заробіток, близько 2000 Євро, який витрачає на свої потреби, а тому просить стягувати з останнього аліменти в розмір 10000 грн. на кожну дитину, щоб забезпечити повний всебічний розвиток дітей на достатній рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Ухвалою від 07.12.2023 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 12.12.2023. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу. 12.12.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення поштової кореспонденції відповідачем. 02.01.2024 до суду повернулось поштове відправлення, адресоване по місцю реєстрації відповідача, причина повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою". Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а тому суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ні позивачем, ні відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] та Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2017 року у справі № 442/6461/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення, так і у бік покращення. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. У розумінні статті 81 ЦПК України та наведених вище норм СК України саме ініціатор позову повинен доводити обставини змін у житті сторін, в тому числі, у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленостей між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. Позивачка у своєму позові вказує, що відповідач працює за кордоном та отримує високий дохід близько 2000 Євро, при цьому жодних доказів на підтвердження даного факту не надає. Відповідачем відзиву та заперечень з приводу заявленого позову не подано, а тому, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дітьми, займається їх вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, вимог розумності та справедливості визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved