Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Одеська міська рада, в якій просить суд встановити юридичний факт, а саме, що йому належить свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 18.07.1994р. за №3-4866 та розпорядження органу приватизації від 18.07.1994р. за №45533. У своїй заяві заявник зазначає, що 18.07.1994р він та його мати [PERSON] , [INFO] , на підставі розпорядження органу приватизації від 18.07.1994р. за №45533 отримали свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 18.07.1994р. за №3-4866 на квартиру [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, яке було зареєстроване 29.08.1994р. Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в реєстровій книзі під №78пр, стор.59 р.№23. [INFO] його мати та його батько [PERSON] померли, а саме загинули під час пожежі у кватирі, в якій згоріли всі документи, в тому числі і свідоцтво про право власності на житло. Після смерті матері відкрилася спадщина щодо її майна. 10.11.2023р. державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пінігіна Т.М. направила запит до КП «Міське агенство з приватизації житла» про видачу дублікату вказаних свідоцтва та розпорядження. 29.11.2023р. заявник отримав лист Департаменту міського господарства Одеської міської ради, яким йому було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло та дублікату розпорядження, на підставі якого видане свідоцтво у зв`язку з тим, що у його паспорті зазначено прізвище « [PERSON] » а у свідоцтві про право власності на житло та у розпорядженні, на підставі якого видано це свідоцтво прізвище зазначено як « [PERSON] ». 14.12.2023р. заявник отримав свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна матері, яке складається з права у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для можливості реалізації його прав а власності на квартиру. Саме ці підстави стали причиною звернення до суду із зазначеною заявою. Заявник в призначене судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому просив заяву задовольнити. Зацікавлена особа в призначене судове засідання не з`явилася, повідомлялася заздалегідь належним чином, причини неявки не повідомляла. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви та встановити відповідні факти. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження, складеному на російській мові, в якому він зазначений як « [PERSON] » . (а.с.6) На підставі розпорядження органу приватизації від 18.07.1994р. за №45533 [PERSON] та [PERSON] Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 18.07.1994р. за №3-4866 було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, яке було зареєстроване 29.08.1994р. Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в реєстровій книзі під №78пр, стор.59 р.№23.(а.с.8-9) [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. (а.с.7) Після її смерті відкрилася спадщина, яку заявник прийняв та отримав 14.12.2023р. свідоцтво про право на спадщину за законом.(а.с.10) 10.11.2023р. державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пінігіна Т.М. направила запит до КП «Міське агентство з приватизації житла» про видачу дублікату вказаних свідоцтва та розпорядження. 29.11.2023р. заявник отримав лист Департаменту міського господарства Одеської міської ради, яким йому було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло та дублікату розпорядження, на підставі якого видане свідоцтво у зв`язку з тим, що у його паспорті зазначено прізвище « [PERSON] » а у свідоцтві про право власності на житло та у розпорядженні, на підставі якого видано це свідоцтво прізвище зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до ст. ст.293,315\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Доводи заявника щодо зазначеного не викликають у суду будь-яких сумнівів. На підставі викладеного, суд вважає, що розбіжність у написанні прізвища заявника у розпорядженні органу приватизації від 18.07.1994р. за №45533 та свідоцтві про право власності на житло від 18.07.1994р. за №3-4866, виникла в результаті описки (граматичної помилки) під час перекладу з російської на українську мову. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved