Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

10 січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 09.06.2021 року № 121319, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., яким стягнуто з неї на користь відповідача заборгованість в сумі 12 654 грн таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що 9 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №121319, яким стягнуто з нього заборгованість в загальному розмір 12654 грн, що утворилася за кредитним договором №1067258, укладеним 14 липня 2019 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк», право вимоги за яким в подальшому перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». 8 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. на підставі оспорюваного виконавчого напису №121319 від 09.06.2021 року відкрито виконавче провадження №67417837. 03.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про арешт коштів боржника. Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача. Ухвалою суду від 11 січня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2024 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 9 червня 2021 року № 121319, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~Компанія "ЕЛІТ\~ФІНАНС" 12\~654\~грн заборгованості,\~який\~перебуває на\~примусовому виконанні\~у приватного\~виконавця виконавчого\~округу Чернігівської\~області Палігіна\~Олександра Петровича\~(ВП\~№ 67417837).\~ \~ \~ \~ 29 січня 2024 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» надійшла заява про визнання позову та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Треті особи,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору були повідомлені про наявність даного позову, пояснень щодо позову не подали. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 9\~червня 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М.\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований у\~реєстрі за\~№ 121319,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" заборгованості за кредитним договором № 1067258 від 14 липня 2019 року, укладеного між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року та складає 12654 грн, в суму заборгованості включено: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн; заборгованість за відсотками та комісією 2160 грн; заборгованість за штрафними санкціями 6444 грн; плата за вчинення виконавчого напису - 50 грн. (а.с. 7). 8 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. відкрито виконавче провадження № 67417837 на підставі зазначеного виконавчого напису (а.с.6). 3 серпня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах ВП № 67417837. (а.с. 5) За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірпому порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 9 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачем, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. За приписом статей 133, 141 ЦПК України понесені позивачкою витрати є судовими та підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Водночас, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору при поданні позову. При зверненні до суду позивачем сплачено в дохід держави судовий збір за подання позову немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн. (а.с. 1, 9) Оскільки чинний ЦПК України не передбачає повернення частини судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 605,60 грн за подання\~заяви про\~забезпечення позову\~та 605,60 грн за подання\~позову до\~суду (50\~%\~від сплаченої\~суми);\~решта суми\~судових витрат\~в розмірі\~605,60 грн(50 % сплаченої суми за подання позову) - підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. \~ \~ \~ \~ Крім того, 29 січня 2024 року представник ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Вказав, що заявлені позивачем до стягнення судові витрати є неправильними та несправедливими, оскільки не відповідають критерію реальності та розумності, а тому вважає можливим відшкодування витрат в обсязі 1000 грн. Проте, про судові витрати на правничу допомогу позивачка не заявляла. На підставі викладеного,

Outcome: approved