Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. У позові посилалась на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.06.2023 шлюб з відповідачем розірвано. Після припинення фактичних шлюбних відносин у грудні 2021 син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, вихованні. При цьому відповідач не бере участі у матеріальному утриманні та вихованні дитини, що й змусило її звернутися до суду із даним позовом. Як їй відомо, відповідач [PERSON] добре забезпечений, так як працює в Управлінні державного екологічного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної екологічної інспекції Карпатського округу та отримує постійний дохід. Стан здоров`я його задовільний, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на його утриманні немає та жодних стягнень по виконавчих документах з нього не здійснюється. На підставі вищевикладеного, просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін. 23.01.2024 до суду від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, де він просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти на утримання сина, у заявленому позивачкою розмірі. Враховуючи те, що у судове засідання учасники справине з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.06.2023 розірвано (а.с.5). [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с.3). Із матеріалів позову вбачається, що після припинення фактичних шлюбних відносин з грудня 2021 року малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, вихованні. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20.11.2023 надано дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання матері, без згоди батька (а.с.6-7). Оскільки відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина та належним чином йому матеріально не допомагає, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. У відповідності\~до вимог\~ст.ст.\~180,\~181\~СК України,\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття.\~За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~ Нормами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). При призначенні аліментів суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Як вбачається\~із матеріалів\~позову, відповідач [PERSON] працює в Управлінні державного екологічного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної екологічної інспекції Карпатського округу, у зв`язку із чим має постійний дохід. Стан здоров`я його задовільний, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на його утриманні немає. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 08.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України).\~ Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 % судового збору, від сплати якого позивачка звільнена, що становить 605грн. 60коп.

Outcome: approved