Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

У вересні\~2021\~року позивач\~в особі\~свого представника\~ адвоката\~Трофімчука В.В.\~звернулася до\~Краматорського міського\~суду Донецької\~області з\~позовом про\~визнання [PERSON] \~таким,\~що втратив\~право користування\~житлом,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~ В обґрунтування свого позову позивач послалася на те, що відповідно до договору-купівлі продажу від 03.04.2014 року вона є власницею будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач. Але останній з грудня 2018 року в будинку не проживає і не з`являється. За наявною інформацією відповідач постійно мешкає на території російської федерації, де отримав громадянство. За цих підстав позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування цим житлом. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2023 року у даній справі було відкрите спрощене позовне провадження. Відповідно до частини сьомої статті 147\~Закону України\~"Про\~судоустрій і\~статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. 26.09.2023 року дану справу було зареєстровано в Індустріальному районному суді міста Дніпропетровська та розподілено в провадження судді Марченко Н.Ю. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року справу було прийнято до розгляду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання сторони не з`явилися. Представником позивача була надана заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач у зв`язку зупиненням у відносинах з російською федерацією дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року\~та припинення дипломатичних відносин повідомлявся про розгляд справи за своїм зареєстрованим місцем проживання в Україні (поштове відправлення повернулося на адрес суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою») та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». Однак у судове засідання не з`явився та відзив на позов не надав, тому справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі наявних даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що на підстав договору-купівлі продажу від 03.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Басенко К.М. у реєстрі за номером 553, позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В цьому житловому будинку 10 квітня 2018 року був зареєстрований відповідач [PERSON] . Згідно з долученою до справи копією акта, складеного 13 вересня 2021 року членами Ясногірського старостинського округу Краматорської міської ради (староста Гребенюк М.Г., головний спеціаліст Федоренко І.П., діловод [PERSON] ) з посиланням на свідків-сусідів [PERSON] та [PERSON] , у будинку [ADDRESS] [PERSON] не проживає з грудня 2018 року, за вказаною адресою його речі та майно відсутні. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з того, що відповідно до статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень\~статті 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, або шляхом виселення (негаторний позов). Суд ураховує, що відповідач не є членом сім`ї позивача. В 2018 році був зареєстрований у будинку, належному позивачу, за її згодою. При цьому суд вважає доведеним, що відповідач з грудня 2018 року у будинку позивача не проживає, що підтверджується актом про непроживання, копією паспорта громадянина російської федерації на ім`я [PERSON] . З урахуванням вказаних обставин, позивач правомірно вимагає усунення порушень її прав шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом. Отже, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, при звернені до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідно до частини 1\~статтею 141 ЦПК України,\~оскільки позов задоволено, суд присуджує стягнути вказані витрати з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved