Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 06 червня 1992 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, про що складено відповідний актовий запис № 811. Позивач вказує, що останнім часом спільне життя з відповідачем погіршилось через відсутність взаєморозуміння між ними, несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, розходження поглядів на сімейні відносини, погляди на події в країні тощо. Кожен із них має різні підходи та погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до відсутності взаєморозуміння, втрати почуття близькості та любові. Позивач переконаний, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим та недоцільним, вони з відповідачем фактично перестали жити разом, вести спільне господарство, мати спільний бюджет, і взагалі перестали спілкуватись, були втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між нами. Кожен із подружжя веде своє особисте життя окремо один від одного. Вважає, що примирення між подружжям є неможливим. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 червня 1992 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 811. Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 06.12.2023 року подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8\~ст. 128 ЦПК України\~судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідно до ч. 11\~ст. 128 ЦПК України\~відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вимоги даної норми закону, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних\~\~доказів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 червня 1992 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 811, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 12 травня 2000 р. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам\~\~сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112\~Сімейного кодексу\~України та

Outcome: approved