Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, [PERSON] (далі - [PERSON] ), [INFO] , в розмірі 25 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох років, та допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис від 22.11.2003 року № 1401, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції міста Києва. [PERSON] , [INFO] , здобуває вищу освіту в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», що підтверджується договором про навчання в Університеті від 29.08.2020 року. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 141, 191, 198, 199, 201 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивач звернулась до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та призначено підготовче засідання у справі на 23.11.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2022 року відкладено підготовче засідання на 08.12.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року відкладено підготовче засідання на 17.04.2023 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2022 року в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у даній цивільній справі відмовлено. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.04.2023 року відкладено підготовче засідання на 07.08.2023 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та призначено вказану цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 09.11.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2023 року відкладено судове засідання на 08.02.2024 року. Позивач у судове засідання не з`явилась; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій просить винести заочне рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно з ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відзив на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подав. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 28.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції міста Києва, [PERSON] народилась [INFO] , про що 22.11.2003 року зроблено відповідний запис за № 1401. Батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . За умовами п. 2 договору про навчання в Університеті від 29.08.2020 року Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» бере на себе зобов`язання зарахувати вступника - [PERSON] на навчання на 1 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою Інтелектуальні сервіс-орієнтовані розподілені обчислювання/Системи і методи штучного інтелекту за спеціальністю 122 Комп`ютерні науки для здобуття ступені вищої освіти бакалавр; забезпечити створення належних умов для отримання правил і норм охорони праці, техніки безпеки і виробничої санітарії відповідно до законодавства. Згідно з п. 12 договору про навчання в Університеті від 29.08.2020 року фінансування навчання здійснюється за рахунок державного бюджету. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). За змістом ст.ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з п.п. 1-3, 4 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). СК України передбачає принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані: вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 року у справі № 308/4214/18. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 76 цього Кодексу визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що [PERSON] , [INFO] , батьками якої є позивач та відповідач, здобуває вищу освіту в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». З матеріалів справи вбачається, що згідно з умовами договору про навчання в Університеті від 29.08.2020 року [PERSON] , [INFO] , здобуває вищу освіту в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за денною формою навчання, фінансування якого здійснюється за рахунок державного бюджету. Суд враховує, що денна форма навчання виключає можливість влаштування [PERSON] , [INFO] , на роботу, отже, вона не може отримувати заробітну плату, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Навчання за рахунок бюджету не забезпечує життєво необхідних мінімальних потреб, при цьому, форма навчання не має правового значення при вирішенні цього спору. Суд також враховує, що [PERSON] , [INFO] , потребує коштів, пов`язаних з навчанням (коштів на проїзд до місця навчання, харчування, придбання підручників тощо). Згідно з Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 82106567 від 15.07.2022 року [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у відповідача можливості надавати допомогу, зокрема, відомостей про розмір заробітку (доходу) відповідача. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, справедливості та розумності, враховує потреби дитини. З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років, і зазначена сума не буде для відповідача надмірним тягарем. Позивачем не доведено й судом не встановлено обставин для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 25 000,00 грн. щомісячно. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Оскільки позивач згідно із Законом України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial