Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14.02.2017 року Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 181. Малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] . Стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 лютого 2017 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Рівненським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 181. У шлюбі народжено двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають і зареєстровані з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не заперечує проти проживання дітей з нею. Спільне шлюбне життя між нею та відповідачем не склалося, між ними відбувались суперечки, погляди на спільне життя у них різні, у зв`язку з чим нею прийнято рішення про припинення шлюбу. Примирення між ними не можливе. З цих усіх підстав їхні шлюбні відносини фактично припинені, усі способи примирення між ними вичерпані і вона більше не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем, так як це не відповідає її інтересам. Інших спорів у неї на даний час із відповідачем немає. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась. Представник позивачки адвокат Шендера О.М., яка діє згідно ордеру серія ВК № 1002218 від 05.05.2023 р. у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Шлюб між сторонами розірвати, дітей залишити на проживанні з матір`ю. Просила долучити до матеріалів справи заяву відповідача про визнання позову. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. Із заяви від 04.01.2024 р. вбачається, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] - з матір`ю [PERSON] . Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Коник Т.Г. в підготовчому засіданні не заперечила проти задоволення позову в частині залишення дітей проживати з матір`ю з урахуванням заяви відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому засіданні у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів . Ухвалою Рівненського міського суду від 24.05.2023 р. прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання з участю сторін. Ухвалою Рівненського міського суду від 07.09.2023 р. залучено до участі у справі третю особу на стороні позивача - Службу у справах дітей - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши надані докази,та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем [PERSON] у підготовчому засіданні пред`явленого до нього позову дає право суду в підготовчому засіданні ухвалити рішення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.02.2017 року Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №181. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині залишене « [PERSON] ». Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 674, зареєстрований 14.03.2017 р. Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 789, зареєстрований 05.04.2019 р. Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Батьками дітей зазначені сторони у справі - [PERSON] , [PERSON] . Встановлено, що діти проживають і зареєстровані з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 17.02.2022 № 9023, № 9026, №9028. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, інтересам малолітніх дітей, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтертесів. Право на доступ до суду має бути ефективним та захищати порушене право. Як встановлено судом, спору про місце проживання дитини між сторонами немає. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Таким чином, аналізуючи в сукупності достовірно встановлені судом докази, враховуючи інтереси дітей, їхній вік, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання дітей з матір`ю, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, ч.1 ст. 160 СК України,

Outcome: approved