Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , відомості про який містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження - 1393845, зареєстровано - 20 жовтня 2004 року 10:31:23 за №1393845 реєстратором - П`ята київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - постанова 83/20, 14 жовтня 2002 року, Відділ державної виконавчої служби у Солом`янському районі, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, усе нерухоме майно, власник - [PERSON] , причина відсутності коду - архівний запис, [ADDRESS] , додаткові дані - архівний номер 4867685KIEV5, архівна дата - 02 листопада 2002 року, дата виникнення - 02 листопада 2002 року, № реєстра 155593-2265, внутр. №0501D9232CF3492D234C, коментар - вх.1529 02.11.02. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що позивач є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,0727 га, кадастровий номер 1413200000:19:019:0037, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована за тією ж адресою. 04 лютого 2021 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дух І.О. заведено спадкову справу. При підготовці до видачі свідоцтв про право позивача на спадщину за законом після померлого [PERSON] приватним нотаріусом Дух І.О. було виявлено в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вищезазначене обтяження (у вигляді арешту). 13 вересня 2021 року приватний нотаріус Дух І.О. відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] та винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У своєму листі від 11 січня 2022 року №1243 відповідач повідомив, що виконавче провадження, згідно якого внесено запис про арешт в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутнє. Наявність арешту на майно спадкодавця перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом, оформити права на спадщину та реалізувати своє право на мирне володіння майном. Виконавче провадження, в межах якого накладено арешт (архівний запис) з реєстраційним номером обтяження 1393845, з огляду на його знищення у зв`язку із закінченням строку його зберігання фактично є закінченим в розумінні ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній цивільній справі. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 08.04.2022 № 17/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2023 року прийнято до провадження дану цивільну справу, призначено судове засідання та витребувано докази у П`ятої київської державної нотаріальної контори. 10 серпня 2023 року на адресу суду надійшли пояснення, у яких представник відповідача Прилуцька В. зазначила, що виконавче провадження, згідно якого внесено запис про арешт в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутнє. Надати більш детальну інформацію не має можливості, оскільки виконавче провадження знищене відповідно до ч. 1,2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби. Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які відсутні в Автоматизованій системі виконавчих проваджень та є знищеними. Отже, відділ не має правових підстав для задоволення позовних вимог. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Батькові позивача [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 вересня 1988 року належав житловий будинок, розташований у [ADDRESS] , та відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №746909 від 22 вересня 2009 року - земельна ділянка, площею 0,0727 га, кадастровий номер 1413200000:19:019:0037, що розташована по [ADDRESS] (а.с.14,17,18). [INFO] батько позивача [PERSON] помер (а.с.14-15). 04 лютого 2021 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дух І.О. за заявою позивача заведено спадкову справу №67157571 після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.19,21). Постановою приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дух І.О. від 13 вересня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , та на земельну ділянку, що розташована за тією ж адресою, після померлого [PERSON] . У постанові зазначено, що при підготовці до видачі свідоцтв про право на спадщину за законом було виявлено обтяження (у вигляді арешту) на невизначене майно, все нерухоме майно. Власником такого нерухомого майна вказано [PERSON] . Проте відсутні будь-які ідентифікуючі дані особи, такі як дата народження, РНОКПП. У зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу, щодо майна якої накладено арешт, не виявляється можливим видача свідоцтв про право на спадщину, так як існує вірогідність того, що арешт накладено саме на майно померлого (а.с.21-22). 14 жовтня 2002 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції Ліскевич Ю. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] (а.с.96). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 20 жовтня 2004 року реєстратором П`ятою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови 83/20 від 14 жовтня 2002 року Відділу державної виконавчої служби у Солом`янському районі зареєстровано обтяження за № 1393845, а саме арешт на невизначене майно, все майно, усе нерухоме майно, власник - [PERSON] (а.с.29-30). Згідно відповіді Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 серпня 2021 року, перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі виконавчі документи, за якими боржником є [PERSON] , відсутні (а.с.20). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обтяження у виді арешту майна створює позивачу перешкоди в оформленні права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що станом на час розгляду справи відпала потреба у накладенні арешту на майно, що належить [PERSON] . Разом з цим, судом враховується, що у позивача наявні перешкоди лише в частині оформлення права на спадщину, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] , та на земельну ділянку, що розташована за цією ж адресою. Будь-яких доказів щодо наявності у позивача перешкод щодо оформлення права на спадкування будь-якого іншого майна суду не надано. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що в подальшому застосуванні обтяження у виді арешту на житловий будинок [ADDRESS] , та на земельну ділянку, що розташована за цією ж адресою, відпала потреба, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими лише в частині зняття арешту із вказаного нерухомого майна, а тому в іншій частині пред`явлених позовних вимог слід відмовити. З огляду на викладене, пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial