Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

У листопаді 2023 року представників позивачів адвокат Кубрак Юрій Іванович, представляючи інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивачів мотивував тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспний двір, його головою був батько позивачів [PERSON] . Мати позивачів [PERSON] була членом цього двору. Нерухомість була створена силами та за власні кошти членів двору, які були прописані в ньому станом на 15 квітня 1991 року, а тому усі члени двору в рівних частках набули право власності на цей житловий будинок, але не потурбувалися своєчасно зареєструвати своє право власності у зв`язку з юридичною необізнаністю та браком коштів. [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Спадкова справа до майна [PERSON] не заводилася. Згідно зі ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після його смерті прийняла дружина (мати позивачів) [PERSON] . [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивачі є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом. Спадщину вони прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ніжинського районного\~\~\~\~ нотаріального\~\~\~\~ округу\~\~\~\~ Дмитренко В.М., за їх заявами заведено спадкову справу № 39/2023 до майна [PERSON] . Оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належав їх матері, позивачі не можуть, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на майно, що підтверджено постановою\~\~\~ приватного\~\~\~\~ нотаріуса\~\~\~ Дмитренко В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 212/02-31 від 20 жовтня 2023 року. Представник позивачів просив судовим рішенням визнати за кожним із позивачів право власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 30 листопада 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 24 січня 2024 року. 24 січня 2024 року цивільна справа не розглядалася (знята з розгляду) у зв`язку із зайнятістю головуючого судді у розгляді іншого кримінального провадження, підготовче\~ судове засідання призначено на 02 лютого 2024 року. У підготовче судове засідання позивачі та представник позивачів [PERSON] не з`явилися, але до початку підготовчого судового засідання представник позивачів подав до суду заяву, у якій указав, що він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу без участі позивачів та представника позивачів (а. с. 93). Представник відповідача Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Макіївська сільська рада визнає позовні вимоги, не\~\~ заперечує\~\~ проти\~ їх\~\~ задоволення та просить розглянути справу без участі свого представника (а. с. 50). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом\~\~ установлено,\~\~ що домогосподарство по [ADDRESS] відносилося до типу колгоспного двору, що підтверджується довідкою Степовохутірського старостинського округу Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 5 від 09 січня 2024 року (а. с. 94).\~\~\~ Станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] голова двору та [PERSON] , що підтверджується довідкою Степовохутірського старостинського округу Макіївської сільської\~\~\~ ради\~\~\~ Ніжинського\~\~\~ району Чернігівської області № 237 від 14 листопада 2023 року (а. с. 25) У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] не втратили право на вказане домоволодіння, яке належало ліквідованому колгоспного двору.\~ Отже, [PERSON] та [PERSON] як членам ліквідованого\~\~\~ колгоспного\~\~\~\~ двору\~\~\~\~ належало\~\~\~ по\~\~\~\~ 1/2\~\~\~\~ частини житлового будинку по [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок (а. с. 26). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 22). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору. Спадкова справа до майна [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 104). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 20). Отже, вона була спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з довідкою № 217 від 30 жовтня 2023 року, виданою Степовохутірським старостинським округом Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, станом на 30 жовтня 2021 року [PERSON] проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . На день смерті разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] (а. с. 23). Отже, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом із померлим на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу,\~ не заявила про відмову від спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] фактично успадкувала після смерті [PERSON] \~\~\~ 1/2\~\~\~ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , однак не оформила своїх спадкових прав в установленому законом порядку. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 21). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 236 від 14 листопада 2023 року, виданою Степовохутірським старостинським округом Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, станом\~\~\~ на\~\~\~ 16 березня 2023 року [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На день смерті разом з нею за вказаною адресою проживав без реєстрації син [PERSON] (а. с. 24). [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений 22 травня 2000 року, [PERSON] , секретарем Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується\~\~\~ інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 57-59) та копією заповіту (а. с. 68), який міститься в матеріалах спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Крім того, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є дітьми [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв\~\~ про\~\~ народження (а. с. 12, 15, 18) та копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 19). Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] як за заповітом, так і першої черги за законом. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Судом установлено, що до майна померлої [PERSON] приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. заведено спадкову справу за № 39/2023 (а. с. 56). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] , подавши в установлений законодавством шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. 16 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Дмитренко В.М. між указаними спадкоємцями посвідчено договір про поділ спадкового майна, а саме: земельних ділянок. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки відповідно до вказаного договору. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що входить до складу спадкового майна [PERSON] вищевказаним договором про поділ спадкового майна не охоплений (а. с. 55-92).\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Судом установлено, що позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. з метою оформлення спадкових прав на 1/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують наявність на момент відкриття спадщини права власності у [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] , згідно з довідкою, виданою КП «Носівське БТІ» право власності на вищевказаний житловий будинок за [PERSON] не зареєстровано,\~ що підтверджується копією постанови\~\~\~ приватного\~\~\~ нотаріуса\~\~\~\~ Дмитренко\~\~\~ В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 212/02-31 від 20 жовтня 2023 року (а. с. 28). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами виготовлена\~\~\~ технічна\~\~\~\~ документація,\~\~\~ відповідно до якої загальна площа будинку становить 78,7 кв. м, житлова площа 26,6 кв. м (а. с. 29-33). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що необхідно в судовому порядку визнати за кожним із позивачів право власності на 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір у сумі 1344,62 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 7). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved