Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя, в порядку ст. 31 ЦПК України, за підсудністю з Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договорому розмірі 65600,00 грн., інфляційних втрат у сумі 1082,25 грн., три відсотки річних у розмірі 161,75 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2147,20 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.09.2021 [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» договір про надання споживчого кредиту № 4827605, згідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачеві кредит в сумі 20000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] на строк 30 днів,дата повернення кредиту 25.10.2021, при цьому строк кредиту може бути продовжено, процентна ставка становить 1,90% в день. У зв`язку із внесенням відповідачем платежів на рахунок кредитора в якості оплати за відсотками за користування кредитними коштами та тілом кредиту, а також не укладанням з її сторони угоди щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. У подальшому відповідач не здійснювала оплати за кредитним договором. 17.01.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 65600 грн., з яких 20000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 45600,00 грн. - сума процентів за користування кредитом. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] , зазначену при укладанні Кредитного договору відповідного повідомлення. Відповідач зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним не виконав. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4827605 від 25.09.2021 в розмірі 65600,00 грн., інфляційні втрати -1082,25 грн., три відсотки річних - 161,75 грн., сплачений судовий збір - 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі - 10000,00 грн. Ухвалою судді від 22 11.2023 позовну заяву ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку, шляхом розміщенням офіційного оголошення на сайті суду, яке було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 11.01.2024 року. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе ухвалити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 25.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4827605 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог ч. 6, ч. 8 ст. 11 і ст.. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме: за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А217163», після чого відповідач отримала кредит в сумі 20000,00 грн. на свою платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» про перерахування коштів ( а.с. 55-58). Згідно п.п. 1.3, 1.4 умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20 000,00 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 25.10.2021, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (а.с. 77-87). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором № 4827605 виконало, та надало їй кредит в сумі 20 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору, знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується, якщо Споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. Споживач, як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 договору; та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору. Згідно Картки обліку Договору №4827605 від 25.09.2021 відповідачем жодних оплат в рахунок погашення заборгованості за наданим розміром кредиту та відсотків не здійснювалось ( а.с. 88-112). 25.10.2021 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором ТОВ «Авентус Україна» щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, на підставі п. 4.3 кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. У подальшому відповідач оплат за кредитним договором не здійснював. Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Пунктами 3, 5.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. 17.03.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором № 4827605 ( а.с. 60-69). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача, шляхом направлення на її електронну пошту [INFO] , яку було нею зазначено при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення ( а.с. 75). Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 4827605 від 25.09.2021. Позивачем, який є правонаступником ТОВ «Авентус Україна» виконані умови договору, а саме надано відповідачу кредитні кошти, у свою чергу, позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, як новим кредитором. Відповідно Картки обліку Договору №4827605 від 25.09.2021 вбачається, що станом на 16.01.2023 у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 65600,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 45600,00 грн. ( а.с. 88-112). Вказані докази не спростовані відповідачем. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ч.1 ЦК України). Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач, якій прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних (а.с. 7), суд дійшов висновку що він здійснений правильно та з урахуванням приписів п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд виходить з наступного. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Позивачем за звернення до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 2147,20 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання ним правової допомоги позивачеві підтверджено договором про надання правової допомоги № 10/06-2023 від 10.06.2023, укладеним між позивачем та адвокатом Столітнім М.М. (а.с. 37-39), рахунком на оплату по замовленню №1061/06/09 від 06.06. 2023, який, зокрема, містить детальний опис наданих адвокатом позивачеві послу на загальну суму - 10000 грн. 00 коп. (а.с. 40); платіжною інструкцією від 11.09.2023 № 737, що підтверджує сплату позивачем гонорару представникові в сумі 10000,00 грн. (а.с. 41). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved