Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-01 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] загинув його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на: майнові права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири [ADDRESS] та квартиру за адресою: [ADDRESS] . Заповіту на своє майно батько не залишив. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та у встановлений законом строк, після смерті спадкодавця, він звернувся до Бучанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 163/2022, але у зв`язку із тим, що йому не вдалося підтвердити родинні відносини між ним та його померлим батьком, оскільки існують розбіжності у написанні їх прізвища у документах, так прізвище батька у свідоцтві про його смерть, а також у правовстановлюючих документах зазначено « [PERSON] », тоді як прізвище позивача у його паспорті « [PERSON] » (розбіжності у написанні прізвища виникли внаслідок перекладу прізвища на російську мову), йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин. Тому, заявник просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком [PERSON] . Відповідач, 09 березня 2023 року, надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не є сином померлого [PERSON] та позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цього. В обґрунтування відзиву вказує, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON] . [PERSON] був військовослужбовцем, учасником АТО ще з 2014 року. З початку повномасштабної війни в Україні в лютому 2022 року [PERSON] вступив до лав Збройних сил України для захисту Батьківщини. 13 червня 2022 року вона отримала сповіщення сім`ї №1153, що її чоловік [PERSON] загинув у бою [INFO] у с. Богородичне Краматорського району Донецької області, виконуючи військовий обов`язок. Копія сповіщення додається. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] спільних дітей не мали. Від попереднього шлюбу [PERSON] та [PERSON] у померлого був єдиний кровний син [PERSON] , який помер у 2017 році. Батьки [PERSON] також померли. Батько [PERSON] помер [INFO] . Мати [PERSON] померла [INFO] . 22 червня 2022 року вона отримала свідоцтво про смерть [PERSON] 20 червня 2022 року [PERSON] був похований на кладовищі у м. Буча Київської області. 30 серпня 2022 року для оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Копилової В.О. із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було повідомлено, що спадкову справу щодо спадкування майна [PERSON] уже заведено 16 липня 2022 року Бучанською державною нотаріальною конторою, номер справи №163/2022. 09 вересня 2022 року вона звернулася до Бучанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Як повідомила державний нотаріус Бучанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , стверджуючи, що він його син. З Єдиного державного реєстру судових рішень вона дізналась, що [PERSON] було подано до Ірпінського міського суду Київської області заяву про встановлення факту родинних відносин. У позовній заяві позивач наполягає, що [PERSON] є його батьком. Ці твердження абсолютно не відповідають дійсності. Відповідачу відомо, що рідним батьком позивача є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження Позивача, копія якого є у матеріалах справи, [PERSON] народився [INFO] у селищі Буча Київської області, республіка УРСР, про що Ірпінською міською радою Київської області було складено відповідний актовий запис про народження №133, складений 17.06.1987 року. Звертаємо увагу Суду, що свідоцтво про народження Позивача, яке долучено до позовної заяви видане 15 лютого 1989 року, тобто коли позивачу було уже 1 рік і 11 місяців. Окрім того, на момент народження позивача, [PERSON] було 17 років. Відповідачу відомо, що у 1988 році [PERSON] мав відносини з [PERSON] , яка на той час мала сина від попереднього шлюбу. У 1988 році, коли [PERSON] виповнилося 18 років, він пішов на строкову службу до армії, що підтверджується копією витягу з військового квитка [PERSON] від 04.06.1988 р. і щоб отримувати певні виплати та дотації на період находження чоловіка у армії, мати позивача [PERSON] записала батьком свого сина [PERSON] від попереднього шлюбу [PERSON] та отримала нове свідоцтво про народження, хоча [PERSON] не був біологічним батьком позивача і не всиновлював його. Шлюб [PERSON] з матір`ю позивача тривав дуже короткий період і був розірваний приблизно у 1988-1989 року. Позивач протягом всього життя не підтримував жодних відносин із [PERSON] , не спілкувався, батьком ніколи його не визнавав і не вважав, не допомагав йому ні в чому, не цікавився його станом здоров`я, однак як тільки він помер, позивач одразу подав заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , а саме майнові права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири [ADDRESS] , квартири за адресою: [ADDRESS] . У відповіді на відзив позивач вказує, що доводи відповідача [PERSON] , викладеними у відзиві на позовну заяву про встановлення факту родинних відносин вважає безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного. Так, у відзиві на позов відповідач [PERSON] заявляє, що позивач не є сином [PERSON] та жодних доказів цього факту не надано. Проте такі твердження відповідача є безпідставними, оскільки ним до позову додано належний та достатній доказ на підтвердження родинних відносин з померлим, а саме - Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.02.1989 року. Документом, що підтверджує - родинні відносини дитини з матір`ю чи батьком є свідоцтво про народження, яке підтверджує факт реєстрації народження дитини та її походження від певних осіб, тобто її батьків. Так, у свідоцтві про народження позивача [PERSON] (російською мовою) у графі батько значиться (російською мовою) [PERSON] . Зазначене свідоцтво про народження є належним та достатнім доказом, що визначає його походження від батька, [PERSON] з усіма правами та обов`язками, визначеними діючим законодавством. Щодо дати видачі свідоцтва та державної реєстрації мого народження слід зазначити наступне: він, [PERSON] народився [INFO] . Шлюб між його батьками був зареєстрований 10.05.1988 року, тобто після його народження. Свідоцтво про його народження серії [NUMBER] від 15.02.1989 року, було видане повторно після внесення змін до актового запису про народження. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану вбачається, що 15 серпня 1989 року були внесені зміни до відомостей актового запису. Підставою для внесення змін являється актовий запис про визнання батьківства №3 від 15 серпня 1989 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області. З даного Витягу вбачається, що державна реєстрація народження, яка спочатку була вчинена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) була змінена на державну реєстрацію відповідно до ст. 126 СК України (тобто за спільною заявою батьків дитини). Отже з викладеного вище вбачається, що [PERSON] визнав своє батьківство по відношенню до дитини, народженої не в шлюбі, та державна реєстрація мого народження проведена згідно ст. 126 СК України на підставі його заяви про визнання батьківства. Таким чином, твердження відповідача [PERSON] у відзиві на позов про те, що мати, [PERSON] , самостійно записала батьком [PERSON] , не відповідають дійсності. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник позивача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заінтересована особа, завідувач Бучанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу без представника Бучанської державної нотаріальної контори на підставі вже поданих заявником документів та наявних документів в матеріалах судової справи. Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Звертаючись до суду з вказаною заявою позивач зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 липня 2022. Після його смерті відкрилася спадщина на майнові права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири [ADDRESS] та квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, як син померлого. Позивач спадщину прийняв, подавши до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк (16 липня 2022 вхідний №311). Листом від 16 липня 2022 року державним нотаріусом Фальковською Л.М. було повідомлено [PERSON] , що з наданих ним документів не вбачається за можливе встановити родинні відносини між ним та [PERSON] з огляду на суттєву розбіжність у написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця, а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] » та рекомендовано позивачу звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин. Таким чином, для реалізації заявнику свого права на спадщину та оформлення правовстановлюючих документів на успадковане майно заявник не може в іншому порядку, аніж звернутися до суду, встановити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , тому виникла необхідність у судовому порядку встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що померлий [PERSON] є батьком [PERSON] . Судом встановлено, що 10 травня 1988 року [PERSON] , [INFO] ( російською мовою) та [PERSON] , [INFO] ( російською мовою), уклали шлюб та після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] (російською мовою), дружині - [PERSON] (російською мовою), ( а.с.132). Із копії свідоцтва про народження (повторне) вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] (російською мовою) є [PERSON] (російською мовою) та [PERSON] (російською мовою) ( а.с.9). Як вбачається з запису акту про встановлення батьківства № 3 від 15 лютого 1989 року (далі - мовою документа) на підставі спільної заяви батьків від 15 лютого 1989 року, [PERSON] , [INFO] , уроженца г. Буча Киевской области, актовая запись о рождении № 133 от 17 июня 1987 года после установления отцовстава присвоєна фамилия [PERSON] , матерью указана [PERSON] , [INFO] , отец- [PERSON] , [INFO] . Згідно Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз за № 056/577-п/2 від 14 липня 2022 року субнормативний український запис [PERSON] виник при міжмовному перетворенні через посередництво відповідного російського запису (рос. [PERSON] ) та графічно відтворює просторічну вимову цього прізвища що є регулярною девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. З урахуванням зазначеного українські записи прізвище [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) й [PERSON] (паспорт громадянина України, запис [PERSON] ) та російські записи [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу, записи російською мовою [PERSON] , [PERSON] ; свідоцтво про народження, записи російською мовою [PERSON] , отец [PERSON] , мать [PERSON] ; паспорт громадянина України, запис російською мовою [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що не знають про той факт, що у померлого [PERSON] є син [PERSON] (позивач по справі). З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача, що доводи про неможливість померлого з`явитись на подачу заяви та реєстрації через виконання військового обов`язку в Грузії, оскільки доказів цього до суду не надано. Відповідно до ст.81 ч.1, ч.6 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі письмових доказів. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення» справи про встановлення фактів розглядаються, якщо відповідно закону такі факти тягнуть юридичні наслідки, а саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для реалізації свого права на спадщину та оформлення правовстановлюючих документів на успадковане майно після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки державним нотаріусом Фальковською Л.М. у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку із різним написанням прізвищ спадкодавця та спадкоємця) відмовлено. За таких обставин, суд вважає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення його особистих прав, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Оскільки вимоги позивача задоволено в повному обсязі, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved