Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 05.10.2023 представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість в сумі 50 559,02 грн за кредитним договором №631257006. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 16.09.2019 [PERSON] з уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631257006. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, наслідок чого станом на 22.01.2023 заборгованість за кредитним договором склала 50 559,02 гривень. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яку залишено відповідачем без реагування. На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на норми ст. ст. 526, 610, 612, 615, 626, 628, 1048, 1054 ЦК України. Надіслана на адресу відповідачки повістки, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з матеріалами позовної заяви повернулась з відміткою пошти від 19.12.2023 та 20.01.2023 про відсутність відповідачки за адресою місця проживання. За таких обставин відповідачка на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважаться належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася, заяв та клопотань у зв?язку з судовим розглядом справи не подавала. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою від 08.12.2023 Херсонський міський суд Херсонської області відкрив провадження у справі за позовом АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Сторони в судове засідання не прибули, заяв та клопотань не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 16.09.2019 відповідачем було підписано Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Максимальний ліміт кредиту складає 200 тисяч гривень. Сума доступного кредиту на момент укладання Оферти становить 20 тисяч гривень. Процентну ставку за користування кредитною лінією для торгових операцій запропоновано встановити та/або операцій зняття коштів готівкою у розмірі 39,99% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. За змістом паспорту споживчого кредиту строк кредитування становить 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Розрахунковий період дорівнює одному місяцю. Датою початку першого розрахункового періоду та закінчення всіх розрахункових періодів є дата відкриття банком рахунку (активації рахунку). Датою початку всіх наступних розрахункових періодів є дата, яка слідує за датою відкриття рахунку. Крім того відповідачем 16.09.2019 підписано анкету заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Алтфа-Банк». Згідно розрахунку заборгованості за кредитом №631257006 станом на 23.01.2023 загальна сума заборгованості становить 50 559,02 грн, з яких 27 436,93 грн заборгованість по тілу кредиту, 20348,16 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 182,88 грн відсотки за користування кредитом та 2591,05 грн відсотки на прострочену заборгованість. За випискою по рахунку з кредитною картою за період з 16.09.2019 по 28.02.2023 [PERSON] за вказаний період було витрачено 99 491,67 грн, сплачено за користування кредитом 38 889,71. Сума кредитного ліміту не перевищувала 48 000 грн. З 09.02.2022 відповідачка припинила здійснювати платежі за кредитною лінією. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобов?язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту договору, який складається з Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та Паспорт споживчого кредиту, підписані відповідачем 16.09.2019, остання була ознайомлена та погодилась з його умовами. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідач в період з 16.09.20191 до 19.01.2022 користувалась кредитними коштами, проте прострочила виконання взятих на себе зобов`язань за договором зі сплати щомісячного мінімального платежу, у зв?язку із чим виникли прострочена заборгованість за кредитом та заборгованість сплати відсотків. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості кредитним договором є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача згідно розрахунку, наданого суду. Суд, враховуючи, що відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не надано, беручи до уваги наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 50 559,02 грн, з яких 27 436,93 грн заборгованість по тілу кредиту, 20 348,16 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 182,88 грн відсотки за користування кредитом та 2591,05 грн відсотки на прострочену заборгованість. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зокрема, згідно меморіального ордеру №1960106794 від 23.08.2023 позивачем сплачено 2684 гривень судового збору, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення в рахунок відшкодування судового збору 2684 гривень, що відповідає розміру ставок, визначених вищезазначеним Законом.

Outcome: approved