Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Вініцький М.В. звернувся до Московського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на користь позивача вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без договору по нежитловим приміщенням у розмірі 35\~787,45 грн. та суму судового збору. В обґрунтування\~\~позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачу на підставі договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 20.10.2017 належать нежитлові приміщення загальною площею 34,2 кв.м., які розташовані в житловому будинку [ADDRESS] ; на підставі підставі договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 13.10.2017 належать нежитлові приміщення загальною площею 69,0 кв.м., які розташовані в житловому будинку [ADDRESS] ; на підставі договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 20.10.2017 належать нежитлові приміщення загальною площею 78,6 кв.м., які розташовані в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює позивач. Відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії безпідставно отримував теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлових будинків, де розташовані приміщення відповідача. Відповідач не сплачує рахунки, в наслідок чого виникла заборгованість за спожиту теплову енергію по нежитловим приміщенням: загальною площею 34,2 кв.м., які розташовані в житловому будинку [ADDRESS] за період з квітня 2021 року по 30 листопада 2021 року в сумі 1\~587,88 грн.; загальною площею 69,0 кв.м., які розташовані в житловому будинку [ADDRESS] за період з січня 2021 року по 30 листопада 2021 року в сумі 7\~408,78 грн.; загальною площею 78,6 кв.м, які розташовані в житловому будинку [ADDRESS] за період з березня 2018 року по 30 листопада 2021 року в сумі 26\~790,79 грн. Ухвалою Московського районного суду від 02.10.2023 цивільну справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою суду від 04.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 25.01.2024 представник позивача подала до суду додаткові пояснення до позову, у яких вказала, що у зв`язку з проведеними корегуваннями нарахувань у 2021 році, суми боргу співпадають з з актами звіряння, що додані до матеріалів справи (а.с.49). Представник позивача у судове засідання не з`явився, 06.12.2023 представник подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, вказавши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.42). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с.48), відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 25.01.2024, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~ постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , [INFO] є власником нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] (загальна площа 34,2 кв.м.), [ADDRESS] (загальна площа 69,0 кв.м.), [ADDRESS] (загальна площа 78,6 кв.м.), що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпоте, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.4-6). [PERSON] не уклавши з Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримує теплову енергію за рахунок споживача, яку Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" подає у централізовану систему опалення житлового будинку\~за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , в яких розміщені нежитлові приміщення відповідача. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , обладнаний централізованими системами опалення, КП "Харківські теплові мережі", у будинок, в якому розміщені нежитлові приміщення відповідача у період з 2020 по 2021 р. подавалось теплопостачання, що підтверджується актами про підключення/відключення об`єкту до системи централізованого опалення (початок(закінчення) опалювального сезону від 28.10.2020 №175/26482, від 12.04.2021 №175/29834, від 19.10.2021 №175/30276 (а.с.8-9,11). Згідно додатку до акту підключення/відключення споживача від 19.10.2021 №175/30276 споживачем, розташованих у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] підключених/відключених до єдиної системи опалення житлового будинку є [PERSON] , 17500-8720-0 (а.с.10) . Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , обладнаний централізованими системами опалення, КП "Харківські теплові мережі", у будинок, в якому розміщені нежитлові приміщення відповідача у період з 2020 по 2021 р. подавалось теплопостачання, що підтверджується актами про підключення/відключення об`єкту до системи централізованого опалення (початок(закінчення) опалювального сезону від 22.10.2020 №172/14676, від 12.04.2021 №172/15574, від 17.10.2021 №172/16781 (а.с.12-13). Згідно додатків до актів підключення/відключення споживача від 22.10.2020 №172/14676, від 12.04.2021 №172/15574, від 17.10.2021 №172/16781 споживачем, розташованих у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] підключених/відключених до єдиної системи опалення житлового будинку є ФО [PERSON] , 17200, нежитлові приміщення (а.с.12-13) . Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , обладнаний централізованими системами опалення, КП "Харківські теплові мережі", у будинок, в якому розміщені нежитлові приміщення відповідача у період з 2017 по 2021 р. подавалось теплопостачання, що підтверджується актами про підключення/відключення об`єкту до системи централізованого опалення (початок(закінчення) опалювального сезону від 06.11.2017 №174/16964, від 10.04.2018 №174/19445, від 20.10.2018 №174/21759, від 10.04.2019 №174/24207, від 15.11.2019 №174/25258, від 09.04.2020 №174/28421, від 29.10.2020 №174/30137, від 12.04.2021 №174/32269 (а.с.14-17). Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями, виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами .\~\~\~\~\~\~\~\~ Тобто постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок і закінчення опалювального сезовну, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення не виконав, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив. Відповідач має заборгованість за послуги з централізованого опалення за адресами: [ADDRESS] за період з квітня 2021 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 1587,88 грн. (а.с. 23); м. Харків, Салтівське шосе, буд. 246, о/р 17200-8720 за період з січня 2021 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 7\~408,78 (а.с. 21): [ADDRESS] за перод з березня 2018 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 26\~790,79 грн. (а.с.22). \~ \~ \~ \~ [PERSON] заступником начальника філії по теплозбутовій роботі КП «ХТМ» Максимовською Т. 13.07.2023 направлялася вимога про виконання зобов`язання у порядку ст. 530 ЦК України, а саме про сплату заборгованості безпідставно спожитої теплової енергії (а.с.24). Відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМУ від 21 липня 2005 р. № 630, якими передбачені розрахунки для встановлення оплати послуг, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п.2 Загальних положень Правил № 630 - централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Згідно з п.4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії затверджених ПКМУ від 21 серпня 2019 р. № 830, послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. У розумінні\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг визнається індивідуальний або колективний споживач, а індивідуальний споживач, у свою чергу, визначений як фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідач є власнико нежитлових приміщень за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , тобто вона є споживачем та несе обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг у розумінні\~ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 - 3\~ст. 13 ЦК України\~цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Відповідно до п. 1.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року N 4\~(далі - Порядок), для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії (склад комісії наведено в додатку 1). Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен\~(повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.(п. 2.1 Порядку). Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк (п. 2.2.3 Порядку). Пункт 2.3 Порядку передбачає, що отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником ( п. 2.3.1. Порядку). Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. (Пункти 2.3 та 2.5 Порядку). Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку,\~по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення\~і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Відповідно до\~Закону України «Про теплопостачання»\~споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Пунктом 24 Правил визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 25 Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. На виконання пункту 25 Правил Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства видано\~наказ від 22 листопада 2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання»\~(із змінами, затвердженими\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169\~(далі Порядок). Зазначений Порядок визначає процедуру відключення від мереж ЦО та ГВП житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП. Пунктом 1.2 Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі Комісія). Відповідно з п. 2.1 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Згідно з п. 2.2. Порядку Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Таким чином правилами визначено що, споживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень переобладнати і використовувати не за призначенням та псувати санітарно-технічне обладнання житлових будинків і житлових приміщень. Правилами передбачено, що в разі відмови споживача від користування послугами з теплопостачання він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж за умови технічної можливості, оскільки при цьому не повинні порушуватися санітарно-гігієнічні, теплотехнічні вимоги та експлуатаційні показники інших квартир багатоквартирного житлового будинку. Дозвіл на відключення споживача від користування послугами із централізованого опалення та гарячого водопостачання надається органами місцевого самоврядування. Після закінчення робіт складається акт про відключення, який подається відповідній комісії для затвердження і є єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань. Тобто, єдиною законною підставою для відключення від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Проте матеріали справи не містять рішення постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення\~і гарячого водопостачання про те, що [PERSON] надано дозвіл на відключення від системи централізованого опалення за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Отже, суд приходить до висновку, що відповідно до\~статті 19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно із частинами третьою, четвертою\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Застосування судом строків позовної давності можливе лише за заявою відповідача, зробленою до винесення рішення по справі, проте відповідачами такого клопотання не заявлено. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач фактично не оплачував позивачу надані послуги з теплопостачання, враховуючи відсутність заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved