Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

В грудні 2023 року Банк звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» у розмірі 64 638,34 грн. та судові витрати. Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 26.09.2018 відповідач звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 50 000,00 грн. Банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, але відповідач порушила грошові зобов`язання, внаслідок чого станом на 02.11.2023 утворилась заборгованість в загальному розмірі 64 638,34 грн., яка складається із: залишку заборгованості за наданим кредитом - 64 638,34 грн. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; витребувано у АТ «Універсал Банк» виписку по особовому рахунку [PERSON] , детальний розрахунок заборгованості та докази строку дії платіжної картки. 10.01.2024 витребувані матеріали надійшли на адресу суду. 29.01.2024 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги не визнає в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що з моменту відкриття рахунку і до введення в Україні воєнного стану вона не мала заборгованості, самостійно зменшувала та збільшувала кредитний ліміт. Внаслідок блокування портової інфраструктури вона була позбавлена можливості вести підприємницьку діяльність, оскільки її діяльність безпосередньо пов`язана з портовою діяльністю (обслуговування суден, надання в оренду складу), в зв`язку з чим була позбавлена доходів. Територія Миколаївської області та м. Миколаєва віднесена до переліку територій, на яких ведуться бойові дії. 28.02.2022 Торгово-промислова палата України своїм листом № 2024/02.0-7.1 підтвердила, що обставини 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та форс-мажорними обставинами. Відповідач вважає, що основним фактом неможливості виконувати зобов`язання з погашення кредиту є форс-мажорні обставини. [PERSON] зазначає, що не відмовляється від виконання своїх зобов`язань з погашення кредитного ліміту протягом 30 днів після закінчення дії воєнного стану в Україні і оприлюднення листа ТПП про закінчення дії форс-мажорних обставин. Посилаючись на викладене просила закрити провадження у справі. В судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві. Проте надала пояснення згідно яких має заборгованість перед банком, проте не має можливості на даний час її сплачувати. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26.09.2018 між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10). В анкеті-заяві зазначено, що позичальник згоден, що ця заява разом із Умовами і правилами надання банківський послуг, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також про ознайомлення з таким договором. Пунктом 6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (номер ключа), яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також відповідач визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. У відповідності до п. 10 анкети-заяви відповідач надає право та доручає АТ "Універсал Банк" здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у АТ "Універсал Банк", без додаткових її розпоряджень для погашення будь-яких її зобов`язань перед АТ "Універсал Банк", що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та Банком. До позовної заяви долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг - в редакції, затвердженої Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021, що набувають чинності з 27.11.2021. Умови і правила обслуговування не містять підпису відповідача. Відповідно до п. 3 анкети-заяви від 26.09.2018 відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, та отримала їх примірник у мобільному додатку. Також підтвердила, що вказані документи зрозумілі їй та не потребують додаткового тлумачення. Відповідно до п. 7.1.1 розділу "Порядок внесення змін до договору" Умов та правил: сторони погодили наступний порядок внесення змін до договору - в частині розділів (положень) Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів "Monobank", які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміни вносяться за згодою сторін. При цьому під згодою сторін у даному пункті розуміється направлення банком клієнту за допомогою мобільного додатку повідомлення (пропозиції) про зміни розділів (положень) договору, які містять елементи договору про споживче кредитування, та акцепту клієнтом зазначених змін. Акцепт змін клієнтом може бути здійснено в один з таких способів: підписання відповідного документа в мобільному додатку; направлення текстового та/або голосового повідомлення за допомогою каналів зв`язку (месенджерів); продовження користування послугами банку (в тому числі використання кредитного ліміту). Натомість відповідно до п. 4.2.19 розділу 4 Умов і правил клієнт зобов`язаний на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватися із чинною редакцією договору, що розташований за посиланням, або в мобільному додатку, з метою виконання умов договору з урахуванням можливих змін до нього. Отже, підписанням анкети-заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту. Сума позики була перерахована відповідачу [PERSON] на її платіжну картку, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку, довідкою про наявність рахунку, довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту, зі змісту якої вбачається, що 26.09.2018 [PERSON] АТ "Універсал Банк" було встановлено кредитний ліміт в розмірі 20 000,00 грн., який станом на 06.02.2020 було збільшено та становив 50 000,00 грн. В зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість, яка станом на 02.11.2023 становить 64 638,34 грн. Отже у справі, що розглядається, предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика, оформлена через мережу Інтернет. Наведене свідчить про належне укладення між сторонами кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови якого позивачем були виконані. Відповідач належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконала. Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі. Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже з огляду на положення вище вказаного законодавства можливо дійти висновку, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи вбачається, що Банком використовується електронний договір та застосування цифрового підпису. Попередня ідентифікація особи відбувалася за допомогою завантаження копії паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків (РНОКПП) в мобільний додаток, а видача платіжної картки - після верифікації фізичної особи. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір, умови якого позивачем були виконані. Однак відповідач [PERSON] свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Разом з тим, судом встановлено, що Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, надані позивачем як доказ нарахування заборгованості, [PERSON] не підписувалися, а отже не погоджувалися, а тому не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена, у тому числі, у формі сплати процентів. Виписка по рахунку відповідача та розрахунок заборгованості свідчать, що [PERSON] користувалась кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості. За користування кредитними коштами відповідач сплачувала не обумовлені договором відсотки. У період з 16.01.2022 по 02.11.2023 загальний розмір сплачених [PERSON] відсотків становить 14 646,38 грн. Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором про надання банківських послуг та випискою по рахунку станом 02.11.2023 відповідач має заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 64 638,34 грн. Проаналізувавши викладене, суд вважає, що підстави для задоволення в повному обсязі позовних вимог АТ «Універсал Банк» відсутні, такі вимоги не відповідають обставинам справи та вимогам законодавства. Досліджені судом докази свідчать, що у відповідача станом 02.11.2023 була наявна заборгованість перед банком за тілом кредиту у сумі 64 638,34 грн. Протягом дії договору відповідач сплатила банку непогоджені сторонами відсотки на суму 14 646,38 грн. Отже, у відповідача наявний обов`язок сплатити позивачу заборгованість у сумі 49 991,96 грн. (64 638,34 грн. - 14 646,38 грн.). Заперечення відповідача [PERSON] проти позову суд не приймає до уваги виходячи з наступного. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Так, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютою 2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжено режим воєнного стану. Станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань може доводитися будь-якими доказами (постанова Верховного Суду у справі № 912 3323/20 від 21 липня 2021 року). Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідне яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)". Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 14-1 зазначеного Закону, ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Статтею 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 № 44(5), передбачено, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональгою ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом. Відповідно до ст. 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідно до рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»). Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним. За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України). Разом з тим, відповідачем [PERSON] , не надано належних та допустимих доказів, які б унеможливлювали для позичальника виконувати зобов`язання за кредитним договором б/н від 26.09.2018. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 991,96 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково (77,34 %), відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 075,81 грн.

Outcome: partial