Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

08.01.2024 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: - встановити факт її спільного проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за нею право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що після смерті рідної тітки по материнській лінії [PERSON] прийняла спадщину на підставі ст.1266 ЦК, як єдиний спадкоємець за законом за правом представлення, оскільки мати померла раніше, інших спадкоємців померла не мала. До складу спадщини входить частка житлового будинку з господарським будівлями за адресою: [ADDRESS] . Інша частка - належить позивачу після смерті [INFO] матері. У встановлені законом строки звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті тітки, але через відсутність оригіналу свідоцтва про народження матері [PERSON] не може в повній мірі підтвердити родинний зв`язок зі спадкодавцем [PERSON] . Разом з тим, звернула увагу на ідентичні дівоче прізвище та по батькові матері та тітки в інших правовстановлюючих документах. Не дивлячись на те, що весь час проживає на [ADDRESS] , де проживали за життя й померлі, номер будинку за місцем реєстрації тітки з невідомих причин значиться, як 48а, що не відповідає даним із правовстановлюючих документів про належне їй право власності на частину цього житлового будинку, але є перешкодою для оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі. Наголошує, що житловий будинок, як і особистий рахунок для сплати комунальних послуг не поділено, має один вихід, спільні місця загального користування. Окрім того, спірна частина житлового будинку відноситься до колгоспного типу двору, де померла [PERSON] значиться головою, за життя не переоформила будинок на робочий тип двору і відповідно не зареєструвала згідно закону, що діяв до 01.01.2013, в зв`язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Після виконання вимог ст.187 ЦПК на підставі ухвали суду від 12.01.2024 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача - адвокат Куляшова С.М. позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Представник відповідача - міський голова Скрипніченко В.В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Кобзар Н.Я. просить розглянути справу за відсутності представника ДНК, не має заперечень щодо позитивного вирішення питання в разі наявності у позивача достатніх доказів. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов, суд, враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.03.1957 Огульцівським сільським ЗАГС, актовий запис №4. Згідно архівної довідки №01-45/2500 від 26.09.2023 в архівному фонді Бюро записів громадянського стану районних відділень Управління НКВС по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по Огульчанській сільській раді Люботинського району Харківської округу за 1930 рік є запис від 01.09.1930 про народження [INFO] « [PERSON] », батьки якої « [PERSON] » та « [PERSON] ». 30.10.1954 [PERSON] одружилася з [PERSON] , в зв`язку з чим їй присвоєно прізвище [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 03.03.1955 Огульцівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №37). Згідно свідоцтва про народження №173/265, виданого 25.09.1927 Огульчанською сільською радою Люботинського району Харківського округу, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Батьки померлих - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб №53/193, виданого 02.06.1926 Огульчанською сільською радою Люботинського району Харківського округу, актовий запис №53. Таким чином, померла [PERSON] є рідною тіткою позивача. Мати позивача померла [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.12.1998 Огульцівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №27. Батько позивача помер [INFO] . За даними свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених державним нотаріусом Валківської ДНК в Харківській області 06.07.2023, зареєстрованих в реєстрі за №847,848, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , оформила спадкові права на частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , тобто по частині за кожним. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.11.2001 Огульцівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №36. Зі змісту інформації Валківської ДНК Харківської області №1494/01-16 від 28.12.2023, спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. Будь-які заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї станом на 28.12.2023 до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця станом на 28.12.2023 не видавались. Відомості про заповіт спадкодавця відсутні. Спадкодавець у зареєстрованому шлюбі не перебувала, дітей не мала. Батько спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . Мати спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . Рідна сестра спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . Враховуючи вимоги ч.3 ст.1266 ЦК, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за законом за правом представлення згідно ст.1266 ЦК щодо майна померлої [INFO] тітки [PERSON] . Із свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 23.02.1993 виконавчим комітетом Огульцівської сільської ради Валківського району на підставі рішення Валківської районної ради народних депутатів №348 від 20.10.1987, зареєстрованого у Валківському МБТІ 23.02.1993 у книгу №1 за реєстровим №51, технічного паспорта на будинок від 12.04.2023, електронного технічного паспорта №ТІ01:4680-8479-8737-7185 від 31.05.2023 та інформаційної довідки КП «Валківське БТІ» №02-08/328/1 від 20.06.2023, до складу спадкового майна [PERSON] входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , яка належить до колгоспного типу двору та за життя власника [PERSON] (голови колгоспного двору) не була переоформлена з колгоспного типу двору на робочий тип двору і відповідно не була належним чином зареєстрована згідно законодавства, що діяло до 01.01.2013. Реєстрація цього нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після 01.01.2013 не проводилась. Окрім того, зі слів нотаріуса неможливо оформити спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки позивачем не підтверджено факт прийняття спадщини після смерті тітки, тобто спільне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , зареєстроване місце проживання позивача з 30.08.1979 значиться за адресою: [ADDRESS] . Із наведених доказів, за цією адресою позивач має право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями. На іншу частину - право власності значиться за померлою І [PERSON] , яка все життя проживала в ньому. Разом з тим, за даними погосподарського обліку померла [PERSON] була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] (довідка Огульцівського старостинського округу від 05.09.2023 №03.12-25/64). Згідно переліку об`єктів топоніміки в с. Огульці Огульцівського старостинського округу Валківської МТГ від 06.10.2023, вул. Партолих перейменована на вул. Шовкова. Інформація про наявність на цій вулиці житлового будинку [ADDRESS] а відсутня. Таким чином, досліджені докази в сукупності підтверджують, що позивач та її сім`я проживали разом із тіткою [PERSON] саме в будинку [ADDRESS] з часу його існування. Згідно ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із аналізу досліджених в судовому засіданні доказів в сукупності, позивач до часу відкриття спадщини постійно спільно проживала з тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє позов в цій частині, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України та надає заявнику право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в передбаченому законом порядку. У відповідності до ст.318 ЦК суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені у ст.2 ЦК. Відповідно до ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК). Ст.1299 ЦК передбачено обов`язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Правовідносини щодо майна колгоспного двору регулювалися ст.120-126 ЦК Української PCP, які втратили чинність на підставі ЗУ №3718-12 від 16.12.1993. Внесені зміни до чинного на той час законодавства не передбачали правонаступництва прав та обов`язків щодо майна колгоспного двору іншими суб`єктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою. Ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, тобто право власності на збудоване до набрання чинності Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає виключно у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого даним Законом. Положеннями ст.120,123 ЦК (в ред. 18.07.1963), чинного на час існування колгоспних дворів, встановлено, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, померла [PERSON] , як голова колгоспного двору станом на 15.04.1991 не втратила права власності на частину спірного будинку, яка в входить до складу її спадщини. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України (далі - МЮ) №19-32/319 від 21.02.2005 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, при цьому нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, наявність заповіту, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи які підтверджують вказані факти (п.п.4.12 і п.п.4.14 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в МЮ 22.02.2012 за №282/20595). Аналізуючи наведені правові норми, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, позивач є єдиним спадкоємцем за законом за правом представлення, яка прийняла спадщину у встановлені законом строки. Оскільки незаконність набуття померлою права власності на спадкове майно судом не встановлено, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved