Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник, адвокат Раков А.В. звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 05.03.2022 він уклав шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано у Дарницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 329. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Вказав,\~що з відповідачкою він не мешкає разом з червня 2022 року та не веде спільне господарство. Між ними відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що їх сім`я вже не може бути збережена, і шлюб необхідно розірвати. Спору відносно розподілу майна на теперішній час між ними немає. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Раков А.В., що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12.08.2023 та ордера про надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1321470 від 21.12.2023 в судовому засіданні участі не приймали, про дату, час та спосіб проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Представником через систему «Електронний суд» направлено заяву особисто та від позивача про розгляд справи за його відсутності та позивача, та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участь не приймала, однак суду надала заяву, в якій вимоги позивача визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 05.03.2022 уклали шлюб, який було зареєстровано у Дарницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 329. Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ спільного сумісного майна між ними немає. В\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень\~Конституції України, норм\~Сімейного кодексу України,\~Цивільного процесуального кодексу України,\~Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1\~ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Позивач [PERSON] не вимагає від відповідачки компенсацію за понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved