Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 18 лютого 2016 року мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, тобто з 2017 року сторони почали проживати окремо, жодних зв`язків не підтримують. З цього моменту відповідач ніяким чином не піклується про сина, не надає жодної матеріальної допомоги, аліменти не сплачує, не цікавиться розвитком дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей - створились умови, які шкодять їх інтересам. У зв`язку із чим позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] ,, [INFO] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Гріх Л.В. позовні вимоги підтримали. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що вони з відповідачем і дітьми після одруження в 2015 році виїхали в росію бо в нього там була родина. В 2016 році шлюб між ними було розірвано. В 2019 році позивачка повернулась з дітьми в Україну , бо раніше не мала можливості повернутись в Україну. Відповідач залишився проживати в росії. Останній раз відповідач телефонував доньці 01 вересня коли донька пішла до школи. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, життям дітей відповідач не цікавиться з вересня 2019 року. На даний час позивачка з дітьми проживають в Польщі , діти там ходять в школу. Без вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав позивачка з дітьми не будуть мати можливості перетинати кордон України. Припинила спілкування з відповідачем сім років назад. Позивачка не перешкоджала відповідачу у вихованні дітей та зустрічам з дітьми. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Цема Н.С. в судовому засіданні пояснила, що вона підтримує висновок Виконавчого комітету Кам`янець - Подільської міської ради в якому вказано про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач їхнім життям не цікавиться, з ними не спілкується. Позбавлення відповідача батьківських правне призведе до порушення їхніх інтересів. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 06 жовтня 2010 року та серії [NUMBER] виданого 05 липня 2012 року. 18 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 16 листопада 2016 року відділом РАЦС Кущевського району управління РАЦС Краснодарського краю (перекладеного на українську мову та засвідченого приватним нотаріусом Дубовською Р.Б., зареєстроване в реєстрі за № 1544, 1544). З копії Довідки-характеристики вбачається, що донька - [PERSON] навчається в 6 класі Ходоровецького ліцею Кам`янець-Подільської міської ради (з моменту початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України донька знаходиться на дистанційній формі навчання). Зокрема в Характеристиці на ученицю [PERSON] зазначається про те, що [PERSON] зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця, має навчальні досягнення достатнього рівня, виявляє творче мислення, виконує домашні завдання, має добрий загальний розвиток. Користується повагою серед викладачів. Має дружні стосунки з багатьма учнями. Мати приділяє належну увагу вихованню доньки. З копії Довідки від 20.01.2023 року №12 виданій Ходоровецьким ліцеєм Кам`янець- Подільської міської ради вбачається, що батько учениці 6 класу [PERSON] , - [PERSON] , участі у вихованні дитини не бере, не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не приймає участі в батьківських зборах. З копії Довідки-характеристики вбачається, що син [PERSON] навчається в 5 класі Ходоровецького ліцею Кам`янець-Подільської міської ради (з моменту початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України син знаходиться на дистанційній формі навчання). Зокрема в характеристиці на учня [PERSON] зазначається про те, що [PERSON] має навчальні досягнення високого та достатнього рівня. Виявляє логічне та образне мислення. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного циклу. Творчий , активний, ініціативний. Підтримує дружні стосунки з однокласниками. Мати, бабуся з дідусем приділяють достатню увагу вихованню [PERSON] . З копії Довідки від 20.01.2023 року №13 виданій Ходоровецьким ліцеєм Кам`янець- Подільської міської ради вказується про те, що батько учня 5 класу [PERSON] , [PERSON] , участі у вихованні дитини не бере, не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не приймає участі в батьківських зборах, Заборгованість по сплаті аліментів відповідача згідно Довідки по заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 676/3955/20 від 12.10.2020 року сформованої Кам`янець-Подільським ВДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального МУМЮ (м. Київ) за вих. № 1963 від 25.01.2023 року становить 115983,90 гривень. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (затвердженого рішенням 29 сесії Кам`янець-Подільської міської ради 31.05.2023 року №16/29) вбачається, що з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 5, 6 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування , затвердженого рішенням Кам`янець-Подільської міської ради 31.05.2023 року №16/29 про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки в даному висновку відсутня оцінка відносин, які склалися між сторонами, не встановлено де проживає відповідач, при наданні висновку не з`ясовувалось чи приймає участь відповідач у вихованні та утриманні дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи викладене, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не допомагає їм матеріально, не цікавиться їхнім здоров`ям, навчанням та вихованням, не спілкується з ним без будь-яких перешкод та причин для цього. Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що йому чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з дітьми, і таким чином він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому, суд приходить до переконання, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Враховуючи, що , що відповідач свідомо обрано такі життєві умови, за якими він не приймав участі у вихованні дітей , що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. На підставі викладеного та

Outcome: approved