Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Буреги І.В. звернулася з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, мотивуючи тим, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в м. Миколаєві, а [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про народження записаний [PERSON] . Згодом, з 26.02.2022 по 04.09.2022 всі вони стали проживати у будинку батьків в с. Зелені Кошари Первомайського району Миколаївської області, а з 04.09.2022 - в м. Одеса. За час спільного проживання вона завагітніла. В індивідуальній картці вагітної та породіллі її чоловіком зазначено [PERSON] . Однак, [INFO] [PERSON] загинув у районі ведення бойових дій поблизу с. Роботине Пологівського району Запорізької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про його смерть. Після його смерті, [INFO] , народилася їх спільна дитина - донька [PERSON] , запис про батька якої був проведений зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Стверджує, що біологічним батьком доньки є [PERSON] . За таких обставин просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу, визнати батьківство [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , по відношенню до доньки - [PERSON] , [INFO] , та внести до актового запису про її народження від 10.10.2023 за № 1554 відповідні зміни в графі «прізвище» розділу «відомості про дитину» та в розділі «відомості про батька». Ухвалою суду від 12.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; призначено підготовче засідання на 01.02.2024, 11:00 годину. Сторонам роз`яснено порядок подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Учасникам справи надіслано копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачці та третій особі - копію позовної заяви з додатками. Крім того, ухвалами суду від 12.01.2024 про витребування доказів зобов`язано відповідачку надати суду певні докази, а також витребувано інформацію за спадкового реєстру щодо спадкоємців [PERSON] . На виконання ухвали суду від 12.01.2024 відповідачка надала суду докази. Також нотаріальною конторою надано інформацію зі Спадкового реєстру. Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується розписками. Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися. 01.02.2024 позивачка надала через канцелярію суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі та без участі її представника та зазначила, що позов підтримує повністю, просила позов задовольнити. Відповідачка в підготовче засідання не з`явилася. 01.02.2024 надав через канцелярію суду заяву, у якій зазначила, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду листа, в якому зазначив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду, просить розглядати справу в його відсутність. Також підтвердив, що в актовому записі про народження дитини запис про батька вчинено не підставі ст. 135 СК України. Оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч.3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачкою ухвалити рішення по справі, що передбачено ч.3 ст. 200 ЦПК України. Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28.12.2017 по 26.02.2022 [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] , що підтверджується Актом про фактичне проживання особи від 24.11.2023, виданим ОСББ «Саміт» м. Миколаєва (а.с.16). За період спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про народження записаний [PERSON] (а.с.10). У період з 26.02.2022 по 04.09.2022 [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в тому числі разом із сином [PERSON] та батьками [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується Актом про фактичне проживання особи від 12.10.2023, виданим виконавчим комітетом Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с.17), та довідкою Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 05.10.2023 за № 380 (а.с.18). Крім того, [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в тому числі разом із сином [PERSON] , як внутрішньо переміщені особи, в [ADDRESS] , у період з 04.09.2022 по день смерті [PERSON] , що підтверджується Актом про фактичне проживання особи від 16.10.2023, виданим ТОВ «Керуюча компанія «КЛЕВЕР» м. Одеса (а.с.19). Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю також підтверджується світлинами (а.с.41-44), що не оспорюється відповідачкою. Як вбачається із виписки АТ КБ «Приватбанк» по надходженням по картці/рахунку позивачки від 04.07.2023 (а.с.34-39), [PERSON] неодноразово перераховував їй кошти для матеріального утримання її та їх дітей. Під час спільного проживання позивачка завагітніла від [PERSON] , що підтверджується індивідуальною карткою вагітної та породіллі від 20.03.2023 КНП «Жіноча консультація № 14» Одеської міської ради, а якій прізвище чоловіка зазначене - [PERSON] , дата родів - [INFO] у пологовому будинку [ADDRESS] (а.с.12). Однак, [INFO] [PERSON] загинув у районі ведення бойових дій поблизу с. Роботине Пологівського району Запорізької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про його смерть № 3437 від 26.06.2023 (а.с.29) та свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим Первомайським відділом ДРАЦС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.30). Після його смерті [INFO] народилася спільна дитина [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 10.10.2023, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , були записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.14). Позивачка бажає встановити батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , так як вважає його біологічним батьком дитини. Відповідно до Звіту про встановлення батьківства ДНК (а.с.31) ймовірність встановлення батьківства [PERSON] щодо [PERSON] дорівнює 99,99996%. Зазначені обставини відповідачка, яка є рідною матір`ю [PERSON] , не оспорює. Згідно до ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що позивачка є особою, яка має право звертатись із вказаною позовною заявою, оскільки є матір`ю дитини [PERSON] , а також те, що відомості про батька дитини в актовому записі про її народження внесені за вказівкою матері. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року № 3 питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідачка [PERSON] , яка є рідною матір`ю [PERSON] , позов визнала повністю, вона дійсно визнає [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , своїми рідними онуками, оскільки її син [PERSON] довгий час проживав однією сім`єю з позивачкою [PERSON] і сам вважав себе їх батьком. За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів будь-яких осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачкою позову і вирішити справу в підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу у період з грудня 2017 року по день смерті останнього. Згідно із ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно до вимог ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Надані позивачкою докази є належними та допустимими, вони беззаперечно підтверджують факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , як чоловіка і жінки, наявності спільного побуту, спільних дітей, ведення спільного господарства. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть позивачці можливість оформити в послідуючому свої права як на спадкове майно так і користуватись пільгами, які передбачені законодавством для членів сім`ї загиблого воїна. Встановлення такого факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує будь-чиїх прав або охоронюваних законом інтересів. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, оскільки факт її спільного проживання з [PERSON] знайшов своє підтвердження та був доведений сукупністю доказів, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 (справа № 560/17953/21) визначено, що судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Про відшкодування судових витрат позивачкою не заявлено.

Outcome: approved