Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

27 грудня 2023 року ТОВ «БК «Арсенал» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги управління багатоквартирним будинком. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2024 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що на підставі загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] позивача було обрано управителем багатоквартирного будинку. Відповідач є власником житлової квартири [ADDRESS] , право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На [PERSON] законом покладено обов`язок утримання майна, проте внески на утримання будинку і прибудинкової території він не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 15 грудня 2023 року складає 4 788 грн. 43 коп. Позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 7\~859 грн. 39 коп., яка складається із заборгованості по внескам у розмірі 4 788 грн. 43 коп., 3 % річних у розмірі 544 грн. 76 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 526 грн. 20 коп., а також судові витрати у сумі 2 684 грн. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «БК «Арсенал» зареєстровано як юридичну особу у встановленому законом порядку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9-10). Протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 22 грудня 2019 року позивача визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку (а.с. 12-30) та укладено договір № НО-22А про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 31-38), яким встановлено ціну послуги у розмірі 03 грн. 09 коп. на місяць за 1 кв.м. Додатковою угодою № 1-П до договору № НО-22А було внесено зміни з 01 квітня 2021 року і встановлено ціну послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 03 грн. 60 коп. (а.с. 54). Додатковою угодою № 1-П до договору № НО-22А було внесено зміни з 01 вересня 2022 року і встановлено ціну послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 04 грн. 10 коп. (а.с. 55). Відповідачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2012 року на праві власності належить частина житлової квартири [ADDRESS] , та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24 травня 2023 року йому належить інша частина зазначеної квартири (а.с. 57-59). Відповідач споживає послуги, які надаються позивачем, з утримання будинку і прибудинкової території, проте не сплачує за них, у зв`язку з чим станом на 01 грудня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 4 788 грн. 43 коп. (а.с. 56). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з частиною першою статті 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтею 19 ЗУ «Про житлово-комунальніпослуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до вимог статті 25 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний, зокрема, забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги був визначений у статті 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 7 цього Закону визначені права і обов`язки споживача (індивідуального споживача), зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплата наданих житлово-комунальних послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 1 ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку з тим, що відповідачем фактично послуги, які надаються позивачем, споживаються, своєчасно їх оплату він не здійснює, а законні підстави для звільнення від їх оплати відсутні, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг за управління багатоквартирним будинком у розмірі 4 788 грн. 43 коп., 2\~526 грн. 20 коп. інфляційні втрати за період з 01 березня 2020 року по 30 листопада 2023 року та 544 грн. 76 коп. три відсотки річних за період з 01 березня 2020 року по 15 грудня 2023 року, а всього 7\~859 грн. 39 коп. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2\~684 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 10 543 грн. 39 коп. (7 859 грн. 39 коп. + 2 684 грн. = 10\~543 грн. 39 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved