Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

13 грудня 2021 року Державне підприємство «Зміївське лісове господарство» (далі: позивач) звернулось до [PERSON] (далі: відповідач) з позовом про стягнення шкоди в сумі 2\~857, 00 грн. В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилався визнання відповідача постановою від 16.11.2021 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбачено ст.64 Лісового кодексу України, не відшкодування відповідачем добровільно завданих збитків, що змусило звернутись до суду з даним позовом. 20.12.2021р. ухвалою Київського районного суду м. Харкова позов залишений без руху, наданий строк для усунення недоліків. 10.01.2022 р. позивачем подана заява про усунення недоліків. 11.01.2022р. ухвалою Київського районного суду м. Харкова провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.12.2023р. ухвалою Київського районного суду м. Харкова замінено позивача у справі №953/23733/21 з Державне підприємство «Зміївське лісове господарство» на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України». 29.01.2024р. представником позивача подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з набранням законної сили рішенням Київського районного суду м. Харкова у справі №953/22692/21. 30.01.2024р. ухвалою Київського районного суду м. Харкова у задоволення клопотання представника позивача про закриття провадження відмовлено. У судове засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Клопотань про відкладення від учасників справи не надходило, підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення справи, судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За таких обстави, суд дійшов висновку про проведення розгляду справи за відсутності сторін. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 16.11.2021 лісничим Первомайського лісництва Яковлєвим В.В. стосовно відповідача складений протокол №000032 про адміністративне правопорушення ст.105 ЛК України. Склад адміністративного правопорушення полягав в тому, що о 15 год. 30 хв. 16.11.2021 в кв. 38 вд. 1 Первомайського лісництва І категорії лісів Природно-заповідний фонд, відповідач здійснив самовільну заготівлю вітровально-буреломної деревини, що є порушенням ст.105 ЛК України, внаслідок чого державі заподіяна шкода в сумі 2 857 грн. 16.11.2021 лісничим Первомайського лісництва Яковлєвим В.В. стосовно відповідача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення №000032, якою відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.64 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення в розмірі 238 грн. 14.12.2023 рішенням Київського районного суду м. Харкова постанову про накладення адміністративного стягнення від 16.11.2021 №000032, складену лісничим Первомайського лісництва Яковлєвим В.В. за ст.64 КУпАП стосовно відповідача скасовано, справу про адміністративне правопорушення закрито. Вищезазначене рішення набрало законної сили. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно з п.1 ч.1 ст.105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст.107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст.ст. 81,83 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що постанова про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.64 ЛК України скасована, відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: dismissed