Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

У вересні 2023 р. АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості згідно договору. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором щодо повернення кредиту, сплаті процентів за користування кредитом станом на 23.08.2023 за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 101802 грн. 58 коп., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Ухвалою суду від 29.03.2023 справу прийнято до провадження судді Ільєвої Т.Г. та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у прохальній частині позову просив провести розгляд у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання та у порядку частини одинадцятої ст. 128 ЦПК України не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу частини восьмої ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, за вказаних підстав суд вважає за необхідне постановити по справі заочне рішення. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0051 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області (надалі - Банк та/або Позивач) та [PERSON] (надалі - Позичальник та/або Клієнт, Відповідач, окремо - Сторона, а разом - Сторони) 03.09.2018р. укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №515829811 до договору комплексного банківського обслуговування осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п.3.1. Заяви про приєднання - шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору ДКБО, клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору. Пунктом 3.2 розділу III Договору встановлено, що цей Договір є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 ЦК України та містить в собі в тому числі елементи таких договорів: 1) договору банківського рахунку, умови якого викладені в Розділі XX цього Договору; 2) договору банківського вкладу (депозиту), умови якого викладені в Розділі XXI цього Договору; 3) Кредитного договору, умови якого викладені в Розділі XXII цього Договору. Пунктом 6.1 Заяви про приєднання визначено, що підписанням Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання. Клієнт ініціював одержання та погодився з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Відповідно до п. 1.6.1 Розділу XXII Договору Банк здійснює надання Кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта в межах максимального розміру ліміту Кредиту, зазначеного в Заяві про приєднання та/або в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що є Додатком 1 до Договору. Згідно з п. п. 3.4.1, 6.2,6.3. 6.5 Заяви про приєднання. Банк відкрив Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку та встановив на рахунок кредитну лінію в розмірі 94 000,00 грн (далі - Кредит) зі строком користування на період дії платіжної картки. Пунктами 6.6 - 6.7 Заяви про приєднання визначено, що процентна ставка за Кредитом є фіксованою, і складає 38,00 процентів річних. Процентна ставка за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки складає 0.001 % річних. Клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати часткове повернення Кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений Договором, га розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати мінімального платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором. Згідно з п. п. 1.18.2, 1.18.3. 1.9 Розділу ХХІІ Договору проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором та/або додатками до нього. При нарахуванні процентів день отримання Клієнтом Кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування Кредитом, а день повернення Кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Сплата нарахованих процентів за користування Кредитом здійснюється не пізніше останнього робочого дня до Білінгової дати кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений Розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню (крім процентів за Несанкціонованим овердрафтом), наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується. Договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за цим Договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами, (ст. 629 ЦК України) Банк свої обов`язки, визначені Договором, виконав повністю га належним чином, що підтверджується копією Заяви про приєднання, копією Заяви, копією витягу з Договору та банківськими виписками по рахунках Клієнта. Банківські виписки по рахунках Клієнта є належними та допустимими доказами по справі враховуючи наступне. Відповідно до пп. 2. 14, 15 п. 3 гл. 1, п. 30 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, бухгалтерський облік в банках - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передавання інформації про операції банку зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Регістри синтетичного та аналітичного обліку операцій є носіями спеціального формату (паперові, електронні) у вмгляді відомостей, книг, журналів, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Первинний документом є документ, який містить відомості про операцію. Виписки по банківським рахункам позичальника, які надаються Банком в обґрунтування позовних вимог, отримано з автоматизованої банківської системи «БАРС- Milennium» впровадження якої розпочато відповідно до Постанови правління АТ «Ощадбанк» № 343 від 05.11.2007 «Про проведення підготовчих робіт до переходу на автоматизовану банківську систему «БАРС Milennium». Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» АБС «БАРС- Milennium» здійснювалось/здійснюється на виконання вимог та в порядку визначеному Положенням. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.03.2018 у справі № 225 4626/15-ц надав роз`яснення щодо врахування виписок по банківським рахункам Клієнта, як доказів по справі, а саме: «Згідно з п. 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунково - касове обслуговування - послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку, дату здійснення останньої (попередньої) операції, дату здійснення поточної операції, код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, суму вхідного залишку за рахунком, код банку-кореспондента, номер рахунку кореспондента, номер документа, суму операції (відповідно за дебетом або кредитом), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, якщо виписка з рахунку відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до умов договору, укладеного між Клієнтом і банком, то такий документ є доказом, який судом оцінюється відповідно до вимог ЦІ1К України.» Згідно з ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, одо були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно з п. п. 1.17.1, 1.17.3 Розділу XXII Договору Клієнт зобов`язаний: використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором; щомісячно отримувати звіт (виписку) по Картковому рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Картковому рахунку не пізніше останнього робочого дня до Білінгової дати, наступного за звітним. Відповідно до п. 1.24 Розділу XXII Договору Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством, у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми Обов`язкового щомісячного платежу/Мінімального платежу по кредиту), сплати процентів за користування ним. сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку прострочення сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі Обов`язкового щомісячного платежу/Мінімального платежу по кредиту) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів за користування Кредитом та/або комісійної винагороди за обслуговування Кредиту, обов`язок сплати яких передбачений відповідним Банківським продуктом та Умовами користування кредитною лінією (Кредитом), що є Додатком 1 до цього Договору, щонайменше на один календарний місяць. Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 по справі № 185/10319 15-ц та постанові від 07.1 1.2018 по справі № 607/122 15-ц зазначив, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві. Право па судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб`єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Таким чином, обрання певного засобу парового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи із власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Відповідач більше двох місяців поспіль неналежним чином виконував зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість зі сплати основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів за користування Кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості виконаним на підставі виписок по банківським рахункам Клієнта. Враховуючи вище викладене у Банка є всі підстави для повернення всієї існуючої заборгованості за Кредитом та звернення до суду за захистом свого порушеного права. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 1.21 Розділу XXII Договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Станом на 23.08.2023 в результаті невжиття Позичальником заходів щодо погашення заборгованості перед Банком, існує заборгованість за договором №515829811 від 03.09.2018, загальний розмір заборгованості становить 101 802,58 грн, що складається з: - борг за Кредитом в сумі 93 995,50 грн; - проценти за користування Кредитом в сумі 7 807,08 грн. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, заборгованість за договором у розмірі 101802,58 грн., підлягає примусовому стягненню. Матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Розмір суми заборгованості наданий позивачем, відповідачем у розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, не спростований. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2684, 00 грн.

Outcome: approved