Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

25 липня 2023 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернуласьдо суду із позовною заявою [PERSON] ,\~в якій\~просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача 10\~788,33\~грн.\~фактичних витрат\~в порядку\~регресу та\~4573,60\~грн.\~судових витрат. Стислий виклад позиції позивача. Позивач в позовній заяві посилається на те, що між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір про споживчий кредит №40_058 від 13.05.2019, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у сумі 45\~000,00 грн. зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 12.05.2022. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». З 26.11.2020 відповідач не виконував своїх зобов`язань, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по кредиту в сумі 21\~742,88 грн., процентам за користування кредитом в сумі 1\~360,45 грн. У зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитами понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021. Рух справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд провести судове засідання без участі представника, просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом 13.05.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 40_058 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів), згідно якого відповідачу надано кредит в загальному розмірі 45\~000,00 грн., на строк 36 місяців, до 12 травня 2022 року, зі сплатою 17,99 процентів річних. 01.12.2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286., предметом якого є майнові інтереси ПАТ «Державний ощадний банк України», що не суперечать закону, пов`язані зі збитками, внаслідок неповернення/неповного повернення позичальником Кредитів (позики) та/або несплатою неповною сплатою нарахованих за ними процентів, що передбачені Кредитними договорами. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 40_058 від 13.05.2019 року, належним чином не виконував. 26.01.2021 року АТ «Державний ощадний банк України», правонаступник прав та обов`язків ПАТ «Державний ощадний банк України», направив ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» заяву про настання страхового випадку внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань Договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286. Від 01.12.2018 року. Сума заборгованості позичальника на дату настання страхового випадку 26.01.2021 року склала 23103 грн. 33 коп., в тому числі 21742,88 грн заборгованість за кредитом, 1360,45 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 22.02.2021 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» складено страховий акт № Луг10012.01.21-1 про призначення страхового відшкодування згідно дог.страх. кредитів. 22.02.2021 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» здійснено виплату страхового відшкодування на користь АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 20288,33 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 32524 від 22.02.2021 року. 05.05.2021 року відповідачка частково оплатила ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» борг в розмірі 2000 грн згідно пояснень позивача. Згідно договору №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» передає фізичній особі-підприємцю [PERSON] свої права вимоги, а Новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. У відповідності до Додатку №1 до Договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2020 року, кредитний договір № Луг10012.01.21-1, укладений між ПАТ «Ощадбанк» та відповідачем, віднесено до переліку договорів, на виконання умов Договору №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2020 на загальну суму 20\~288,33 грн. Згідно Додаткової угоди від 21 липня 2021 року №1 до договору №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 р., ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та ФОП « [PERSON] » домовились вірним вважати в Реєстрі прав вимог «Додаток №1 до Договору №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20 травня 2021 року. 08.07.2021 року представник ФОП [PERSON] надіслав претензію [PERSON] за місцем її проживання з повідомленням про відступлення прав вимоги та вимогою щодо сплати боргу. Відповідачка частково оплатила позивачу борг в розмірі 7500 грн згідно меморіальних ордерів від 06.07.2021 року, 03.09.2021 року, 30.11.2021 року. Позивач вказує, що залишок боргу в розмірі 10788,33 грн (20288,33 грн - 2000 грн - 7500 грн) на даний час не погашений відповідачкою. Норми права, які застосував суд, та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою ПАТ «Державний ощадний банк України» та особисто [PERSON] , зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов`язковим для виконання. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Державний ощадний банк України» повністю виконав умови кредитного договору, перерахувавши на зазначений у кредитному договорі рахунок відповідача грошові кошти в сумі 45000 грн. В свою чергу відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість страхувальника у договірному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора договірне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за заподіяний збиток особа свій обов`язок із його відшкодування не виконала. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки ПАТ «Державний ощадний банк України» виконало обов`язки щодо надання кредитних коштів відповідачці, а також виконало обов`язки, покладені Законом України «Про страхування» та умовами Договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286. від 01.12.2018 року, до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» перейшло право вимоги у порядку суброгації на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відступило своє право вимоги фізичній особі-підприємцю [PERSON] . Позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на оплату послуг адвоката. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються\~у разі задоволення позову - на відповідача. Наявність договірних відносин між адвокатом Бартосевичем Б.В. та позивачем підтверджується договором про надання професійної правової допомоги № 5 від 20.05.2021 року, а також ордером про надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до положень статті 14 Податкового кодексу України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. У частині другій статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. В акті №22-Б приймання-передачі послуг професійної правничої (правової) допомоги від 24.07.2023 року, складеним адвокатом Бартосевичем Б.В. та позивачем визначено, що адвокатом надано послуги позивачу на загальну суму 3\~500,00 грн., яка сплачена ФОП [PERSON] згідно платіжної інструкції №745 від 24.07.2023 року. Таким чином, з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у розмірі 4 573,60 грн, яка складаються з судового збору та витрат на оплату правової допомоги.

Outcome: approved