Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

05.05.2023р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 61\~450,72 грн. та судові витрати. 08.02.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу позивача Volksvagen Passat CC 2/0 NSi, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] та транспортного засобу під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-трнспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 23.02.2023 Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі№686/4606/23, яка залишена без змін 28.03.2023 року Хмельницьким апеляційним судом, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТДВ СК «Кредо», поліс №209165307 з розміром франшизи в 2600 грн. Страховою компанією розраховано розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,62 та без врахування ПДВ в розмірі 89\~591,28 грн. Враховуючи розмір франшизи 2600 грн., сума страхового відшкодування складає 86991,28 грн. Матеріальна шкода складається з наступних сум:1)різниця між фактичними понесеними затратами на ремонт автомобіля і страховою виплатою-45960,72 грн.;2)витрати на правову допомогу адвоката в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАп про притягнення відповідача до відповідальності-5000 грн.;3)витрати на експерта 3000 грн.;франшизи 2600 грн. Позивачем проведено ремонт пошкодженого транспортного засобу на загальну суму 157\~952 грн., в т.ч.25 000 грн. фарбування деталей, 15090 грн. відповідно до акту виконаних робіт №2146 від 14 березня 2023 року виконаних фізичною особою підприємцем [PERSON] на замовлення позивача;117\~862 грн. відповідно до накладної №456/22/3/23на запчастини, які замовила позивач у ФОП [PERSON] . Всього на ремонт витрачено 132\~952 грн., що підтверджено документально. У зв`язку з неправомірними діями відповідача, вчинення ДТП та в подальшому намагання його уникнути відповідальності, шляхом заперечень у суді першої інстанції та подачею апеляційної скарги на постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач була вимушена звернутись до адвоката Терлича А.В. за правовою допомогою для представлення її інтересів в суді І-ІІ інстанціях.Між сторонами було заключено договір з фіксованою сумою гонорару в 5000 грн., що підтверджується договором, випискою та актом виконаних робіт. Позивачем були понесені витрати на оплату послуг незалежного експерта щодо визначення завданого їй матеріального збитку, що підтверджується копією виставленого рахунку на суму 3000 грн. Франшиза встановлена та підтверджена в розмірі 2600 грн. Крім того, [PERSON] було завдано моральної шкоди неправомірними діями відповідача, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У неї було порушено повсякденний ритм життя, у звязку з пошкодженням транспортного засобу, який був єдиним джерелом пересування внаслідок ДТП. Наслідком неправомірних дій відповідача стало безсоння, дратівливість, депресія. З`явився страх перед транспортними засобами, порушено звичайні життєві зв`язки та звички(неможливість зустрічатися з друзями, вільно пересуватися вулицями міста до місця з роботи та додому). Враховуючи принципи розумності, справедливості, пропорційності при визначенні розмірі моральної шкоди, [PERSON] визначає моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Представником позивача подано заяву 04.10.2023 року, якою виправлено описку у позові щодо загальною суми до стягнення 66\~560,72 грн. Представник позивача до суду з`явився та підтримав заявлений позов. Відповідач та його представник подали письмовий відзив на позов, який підтримали в судовому засіданні: позов заперечили, зауваживши про неналежність відповідача, необґрунтованість та недоведеність заявлених сум до стягнення, неналежність експертного висновку як доказу по справі. Беручи до уваги наявність страхового полісу, суб`єктом відшкодування завданого матеріального збитку є ТДВ СК «Кредо» з врахуванням наявного страхового ліміту. Стягнення моральної шкоди, витрат на правову допомогу, вартості експертизи є безпідставним, на думку представника відповідача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, - шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Пунктом 2 Постанови ПВСУ N6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Франшиза- частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.(ст.9 З.У. «Про страхування»). Відповідно до ч. 1 от. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК України,- особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За ст. 6 Закону №1961-ІV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІУ передбачено, що, шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.\~Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року; № 753/311/17 від 06.10.2021 року; № 128/1453/18 від 06.10.2021 року; № 369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; № 759/24061/19 від 28.07.2021 року; № 523/7115/18 від 30.06.2021 року; № 204/4050/17 від 03.06.2021 року;\~№ 607/17727/18 від 19.05.2021 року; № 523/3212/19 від 24.03.2021 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 760/5686/17 від 17.02.2021 року; № 592/8115/18 від 03.02.2021 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20,\~\~зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16). \~Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті\~22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті\~988, статей\~1166,\~1187,\~1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди страховиком в межах ліміту відповідальностію Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 08.02.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу позивача Volksvagen Passat CC 2/0 NSi, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] та транспортного засобу під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-трнспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 23.02.2023 Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі№686/4606/23, яка залишена без змін 28.03.2023 року Хмельницьким апеляційним судом, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТДВ СК «Кредо», поліс №209165307 з розміром франшизи в 2600 грн., страховий ліміт майнової відповідальності 130\~000 грн. За звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Volksvagen Passat CC 2/0 NSi, реєстраційний номер [NUMBER] , що здійснений на замовлення ТДВ СК «Кредо» розмір збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження Volksvagen Passat CC 2/0 NSi, реєстраційний номер [NUMBER] , складає з урахуванням ПДВ 101912,09 грн.; дата оцінки 28.02.2023 року. Страховою компанією розраховано розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,62 та без врахування ПДВ в розмірі 89\~591,28 грн. Враховуючи розмір франшизи 2600 грн., сума страхового відшкодування складає 86991,28 грн. 03.03.2023 року за замовленням позивача судовим експертом Соломахою В.С. здійснено транспортно-товарознавче дослідження та визначено розмір збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Volksvagen Passat CC 2/0 NSi, реєстраційний номер [NUMBER] , шо складає 100045 грн. Здійснення даної оцінки оплачено [PERSON] відповідно до виставленого рахунку в розмірі 3000 грн. Позивачем проведено ремонт пошкодженого транспортного засобу на загальну суму 132 952 грн., в т.ч. 15090 грн. відповідно до акту виконаних робіт №2146 від 14 березня 2023 року виконаних фізичною особою підприємцем [PERSON] на замовлення позивача;117\~862 грн. відповідно до накладної №456/22/3/23на запчастини, які замовила позивач у ФОП [PERSON] . Отже,\~основний тягар\~відшкодування майнової\~шкоди,\~спричиненої за\~наслідками ДТП,\~повинен нести\~страховик,\~крім франшизи,\~яка відшкодовується\~винуватцем \~дорожньо-транспортної\~пригоди та\~ \~ шкоди,\~ що\~перевищує встановлений ліміт відповідальності страховика. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 5552 грн., що складається з франшизи 2600 грн. та шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика 2\~952 грн. Належність та допустимість експертного висновку [PERSON] не доведено позивачем та його представником по справі, а тому витрати на його виготовлення, не підлягають стягненню з відповідача. Оцінена майнова шкода за звітом експерта, що виготовлений на замовлення страховика, не спростовується експертним висновком [PERSON] . Заявлені витрати на правову допомогу відповідно до ст.137 ЦПК не стягуються з відповідача, оскільки відповідно до матеріалів справи фактично понесені позивачем по іншій судовій справі, у зв`язку з вчиненим відповідачем адміністративним правопорушенням щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, надавши належну оцінку душевним переживанням позивача, спричиненим ДТП, необхідністю організації життя, зміна його ритму, здійснення додаткових дій, направлених на отримання відшкодування збитків, суд приходить до висновку про необхідність присудження моральної шкоди до стягнення з відповідача у розмірі 3\~000 грн. Часткове задоволення позову в частині компенсації моральної шкоди є елементом сатисфакції; присуджений розмір відшкодування є справедливим, обґрунтованим, достатнім та немає наслідком безпідставного збагачення позивача. Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 138 грн.в порядку передбаченому ст.141 ЦПК, пропорційно сумі задоволених вимог.

Outcome: approved