Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] в особі представника звернувся до Миронівського районного\~суду Київської\~областііз заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просив встановити факт постійного проживання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на території\~України станом\~до 24\~серпня 1991\~року та\~станом на\~13\~листопада 1991\~року. Вказав, що він народився [INFO] в м. Яма, Ямського району, Сталінської області, на даний час м. Сіверськ, Артемівського району, Донецької області. З часу народження і по сьогоднішній день він весь час проживає в Україні, де здійснював свою трудову діяльність. Вся його трудова діяльність в Україні з березня 1975 року продовжилась до грудня 2000 року, що підтверджується трудовою книжкою. Паспорт громадянина України не отримував, оскільки було втрачено паспорт зразка 1974 року. Заявником приймалися заходи, щодо розшуку втраченого паспорта зразка 1974 року, шляхом подання заяви до Національної поліції України Головного Управління національної поліції в Донецькій області. Факт проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року також підтверджується довідкою від 25.08.2023 року №82, виданою виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, свідоцтвом про укладання шлюбу, технічним паспортом мотоцикла, членським квитком від 20.05.1991 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу, копією запиту до АТ «Українська залізниця» на надання інформації від 19.09.2023, відповіддю АТ «Українська залізниця» на запит від 06.10.202023. Вказав, що на час звернення до суду він втратив паспорт громадянина колишнього СРСР, не отримував паспорт громадянина України, і в заінтересованої особи відсутня інформація щодо підтвердження видачі паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року на ім`я заявника та щодо його реєстрації. З метою упорядкування своїх особистих документів, а також з метою оформлення паспорта громадянина України, взамін втраченого зразка 1974 року заявник змушений звернутися до суду для встановлення факту проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Миронівського районного\~суду Київської\~областівід 01 листопада 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Капшук Л.О., ухвалою якої від 14 листопада 2023 року заяву [PERSON] , заінтересована особа: Миронівський відділ Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, передано за підсудністю на розгляд до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. В ухвалі зазначено, що у поданій заяві зазначено адресу місця фактичного проживання заявника: будинок під номером [ADDRESS] . Проте докази на підтвердження вказаної обставини представник заявника до заяви не додав. Згідно з даними, отриманими 14 листопада 2023 року на підставі частини 8 статті 187\~ЦПК України з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про зареєстроване місце проживання заявника [PERSON] , [INFO] , відсутні. Разом з тим, у довідці щодо підтвердження особи громадянина України, виданій 17 серпня 2023 року Відділом поліції № 3 Краматорського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області за № 2147/204/01-2023, вказано, що [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим, встановлюючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання заявника, суд враховує вказану у довідці № 2147/204/01-2023 від 17 серпня 2023 року останню адресу місця реєстрації: [ADDRESS] , яка територіально відноситься до юрисдикції Краснолиманського міського суду Донецької області. 14 березня 2022 року, відповідно до розпорядження голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей) територіальну підсудність справ, які підсудні Краснолиманському міському суду Донецької області, визначено Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 11 грудня 2023 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року, заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав та просив суд встановити факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на обставини, викладені в поданій заяві. Вказав, що оскільки [PERSON] не має паспорта громадянина України, то він не може здійснювати свої цивільні права та обов`язки. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази по справі, доходить висновку щодо задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народився в м Яма, Ямського району, Сталінської області (на даний час м. Сіверськ, Артемівський район, Донецької області), про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 27 квітня 1955 року складено актовий запис №75, що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до Дублікату трудової книжки [PERSON] , дата заповнення 05 липня 1976 року, [PERSON] прийнято на роботу з 18.03.1975 року. Працював на Донецькій залізниці ст. Сіверськ з 1985 року по 1999 року на посаді складач потягів. Згідно з Довідкою виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 25.08.2023 року №82, громадянин [PERSON] , [INFO] , дійсно мешкав разом з громадянином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 2010 року по 19.08.2023 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , 04 березня 1988 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , виданого 30 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стоану по Артемівському району Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №74 від 30 травня 2007 року. Як вбачається із відповіді Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції головного управління національної поліції і Донецькій області №254/302/01-2020 від 06.02.2020 року заява про втрату паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] , зареєстрована до ЄО (Єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події) Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 05.02.2020 за №979 й розглянуто. За інформацією викладеною у зверненні проведено перевірку, згідно результатів якої ознак кримінального правопорушення адміністративного або якого небудь іншого правопорушення не виявлено. Відповідно до Довідки щодо підтвердження особи громадянина України, виданій 17 серпня 2023 року Відділом поліції № 3 Краматорського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області за № 2147/204/01-2023, вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Як вказав представник заявника, паспорт громадянина України заявник не отримував, а паспорт зразка 1974 року був втрачений, тому немає реальної можливості отримати будь-які довідки та інформацію на підтвердження документування паспортом громадянина України. Так, як заявник не має паспорту, то він не може реалізувати свої цивільні права та обов`язки, та отримати допомогу, як тимчасово переміщена особа, тому і вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України\~«Про громадянство\~України» та Указ Президента України від 27.03.2001 N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо. Відповідно Закону України\~«Про громадянство\~України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України\~«Про громадянство\~України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Факт постійного проживання на території України заявника, у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року, або на момент набрання чинності Закону України\~«Про громадянство\~України» (13.11.1991), має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Законом України\~«Про громадянство\~України» порядку, набути громадянство України заявник не може. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України\~«Про громадянство\~України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про громадянство\~України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1\~цього ж\~Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України. Факт проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року підтверджується довідкою від 25.08.2023 року №82, виданою виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, свідоцтвом про укладання шлюбу, технічним паспортом мотоцикла, членським квитком від 20.05.1991 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу, копією трудової книжки, запитом до АТ «Українська залізниця» на надання інформації від 19.09.2023, відповіддю АТ «Українська залізниця» на запит від 06.10.2023 та іншими доказами по справі. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved