Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначається, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , її онук [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . На протязі останніх двох років, [PERSON] веде антигромадський спосіб життя, систематично перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє фізичне, економічне та психологічне насильство стосовно заявниці, яке виражається в погрозах фізичною розправою, глузуванні перед сторонніми людьми, вимаганні коштів на купівлю спиртних напоїв, шарпанині за верхній одяг, штовханні та роздягання [PERSON] до оголеного вигляду під час вимагання коштів. Постійно здійснює психологічний тиск та фізичне насильство, висловлюється нецензурною лайкою, всі ці дії онук вчиняє разом із сином заявниці [PERSON] . Неодноразово [PERSON] зверталася до ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, внаслідок чого був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №248992 від 09.01.2024 року, також відносно нього було складено два протоколи про адміністративне правопорушення. Однак, [PERSON] не змінив своєї поведінки і продовжує вчиняти домашнє насильство. Зважаючи на це, [PERSON] переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] стосовно неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, а тому вона просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на шість місяців у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав із покладенням на нього наступних обов`язків: 1) заборонити [PERSON] наближатися на відстань в 500 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити особисто чи через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 3) заборонити вести листування, телефонні переговори із [PERSON] або контактувати із нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб. 02.02.2024 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку окремого провадження. У судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить її заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , який безпосередньо отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копіями заяви та доданих до неї документів, у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином з урахуванням положень ч. 9, 11 ст. 128 ЦПК України. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням відповідно до ст.89 ЦПК України , суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . 09.01.2024 року поліцейським ПСРПП ВнП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Цилінським М.С. був складений протокол про адміністративне правопорушення № 566455 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно [PERSON] , відповідно до якого 09.01.2024 близько 17:30 год., за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , вчинив відносно своєї бабусі гр. [PERSON] , домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав словами нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, своїми діями вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Того ж дня, а саме 09.01.2024 року сержантом ПСРПП ВнП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Цилінським М.С. стосовно кривдника [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис, яким йому було заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою [PERSON] , входити та перебувати в місця проживання (перебування) постраждалої особи, а також зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно із п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вказано, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У п. 9 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Тобто, для винесення рішення у справі суду необхідно оцінити ризики, встановивши вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, що можливо зробити на підставі встановлення обставини вчинення кривдником домашнього насильства щодо постраждалої особи. Отже, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження права особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих ризиків вірогідності повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства стосовно [PERSON] , із можливим настанням тяжких наслідків його вчинення для постраждалої особи, попереднє вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] , яке супроводжувалося погрозами фізичною розправою, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву повністю та видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком в шість місяців у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав із покладанням на нього обов`язків, визначених у заяві [PERSON] .

Outcome: approved