Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

14 вересня 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі між собою з 22 серпня 1998 року до 10 жовтня 2012 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття та [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою. Судовим наказом від 12 січня 2018 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] до досягнення нею повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість відповідача перед позивачем становить 108 353,96 грн. 18 серпня 2023 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом ухилення відповідача від сплати аліментів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Неповнолітня донька навчається в Білоцерківському природничо-математичному ліцеї-гімназії № 16. Відповідач упродовж навчання доньки навчальний заклад не відвідував, навчанням та вихованням доньки не цікавився. Також відповідач не цікавився здоров`ям та розвиток своєї доньки, не турбувався про її фізичний та духовний розвиток, не надавав матеріальну допомогу на її утримання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09 листопада 2023 року. Вказаною ухвалою зобов`язано службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. 09 листопада 2023 року через неявку відповідача в підготовче засідання, останнє судом відкладено на 07 грудня 2023 року. 07 грудня 2023 року на адресу суду надійшов лист від представника третьої особи про проведення підготовчого засідання 07 грудня 203 року без представника служби у справах дітей. Висновок органу опіки та піклування буде надано до суду після опрацювання справи. Відповідач в підготовче засідання 07 грудня 2023 року повторно не з`явився. Через відсутність даних щодо реєстрації останнього, повідомлявся судом шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 січня 2024 року. 28 грудня 2023 року від представника третьої особи на адресу суду надійшов висновок щодо розв`язання спору. Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 09 січня 2024 року, останнє судом відкладено на 09 лютого 2024 року. В судове засідання, призначене на 09 лютого 2024 року сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно. Від позивача [PERSON] 09 лютого 2024 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримання нею в повному обсязі позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. В даній заяві остання повідомила суд про те, що дитина від з`ясування думки щодо вирішення спору відмовилася. Відповідач в судове засідання не з`явився чотири рази, двічі в підготовче засідання, призначене на 09 листопада 2023 року та 07 грудня 2023 року, та двічі в судове засідання, призначене на 09 січня 2024 року та 09 лютого 2024 року. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу повернулися на адресу суду 30 жовтня 2023 року через відсутність адреси та 28 грудня 2023 року за закінченням терміну зберігання. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 23 вересня 2023 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим не значиться. У зв`язку з відсутністю даних щодо реєстрації місця проживання відповідача, останній повідомлявся до суду шляхом розміщення оголошення про його виклик на сайті судової влади України 12 жовтня 2023 року09 листопада 2023 року, 01 лютого 2024 року. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. 05 січня 2024 року звернувся до суду з листом, у якому просив розглядати справу без представника служби у справах дітей. При ухваленні судового рішення просять взяти до уваги висновок органу опіки та піклування - Білоцерківської міської ради від 12 грудня 2023 року № 980 «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] ». 09 лютого 2024 року звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони 22 серпня 1998 року зареєстрували шлюб між собою. (а.с.10), який було розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2012 року (а.с.12). Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . В графі «Батько» свідоцтва про народження записаний [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.11), яка 20 січня 2022 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). 12 січня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/15337/217 видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частини доходу відповідача, але не =менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14 грудня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). Білоцерківським відділом державної виконавчої служби складено розрахунок зі сплати аліментів, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 13 липня 202 3року складає 108 353,96 грн. (а.с.16). Білоцерківським районним управлінням поліції 17 серпня 2023 року за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КК України (а.с.17). Згідно довідки Білоцерківського природно-математичного ліцею-гімназії № 16 від 25 серпня 2023 року, [PERSON] навчається у даному навчальному закладі в 11-Б калі, батько дитини впродовж навчання доньки в навчальному закладі, не відвідував ліцей, не спілкувався з вчителями, не цікавився рівнем навчальних досягнень дитини (а.с.20). Відповідно до листа міського центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 Білоцерківської міської ради від 05 вересня 2023 року, [PERSON] не звертався до лікаря педіатра за наданням медичної допомоги для доньки [PERSON] . Вказані звернення надходили лише від матері [PERSON] (а.с.22). Позивачем до позовної заяви долучено договір № 94/ЦС від 31 серпня 2023 року про надання останній правничої допомоги адвокатом Батура П.О., згідно з яким вартість надання послуг з правничої допомоги встановлено у фіксованому розмірі та складає 2000,00 грн. (а.с.26); рахунок-фактуру від 31 серпня 2023 року на оплату послуг з надання правничої допомоги на суму 2 000,00 грн. (а.с.27) та платіжну інструкцію про сплату 31 серпня 2023 року [PERSON] послуг за надання правничої допомоги в сумі 2 000,00 грн. (а.с.29). Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 980 від 12 грудня 2023 року складено висновок щодо вирішення судового спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , згідно з яким [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дочки, що є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав. Позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) зазначено підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Так, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції). Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітньої доньки [PERSON] , не цікавиться її навчанням, не забезпечує за нею необхідного догляду: харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкуються з дитиною обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, тому суд дійшов висновку, що в інтересах дитини, є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його дочки [PERSON] , [INFO] . Правові висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав у подібних правовідносинах висловлено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 ВС та від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18. Приймаючи до уваги те, що при задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав, суд має прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, але враховуючи те, що аліменти з відповідача стягнуто рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, суд обмежується ухваленням рішення про позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно з ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - ч.1 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - ч.2 ст 141 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі та відсутність заперечень сторони відповідача щодо зменшення судових витрат, пов`язаних з наданням позивачу правничої допомоги, суд вважає, що судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 1073,60 грн. та в сумі 2 000,00 грн., пов`язані з наданням позивачу правничої допомоги, необхідно, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України стягнути із відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved