Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

27 листопада 2023 року представник позивача Кузнєцов О.В. , звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 057/07/2014/0196 від 01 серпня 2014 року у вигляді 3% річних від суми невиконаного грошового зобов`язання у розмірі 2460 грн. 59 коп., суми збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 7107 грн. 64 коп., а всього 9568 грн. 23 коп. та судові витрати у вигляді судового у розмірі 2684 грн. 00 коп. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 01 серпня 2014 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 057/07/2014/0196. В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 05 травня 2015 року. Згідно п. 4.3.5 кредитного договору відповідач зобов`язався на вимогу банку достроково повернути банку кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом та можливі штрафні санкції у випадках передбачених цим договором та чинним законодавством. 29 квітня 2021 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалено рішення в справі № 401/2124/20, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 11 березня 2020 року у розмірі 44 075 грн. 96 коп., яка складається з: заборгованість по кредиту строкова - 34169 грн. 68 коп.; заборгованість по кредиту прострочена - 5069 грн. 39 коп.; заборгованість по процентах поточна - 424 грн. 60 коп., заборгованість по процентах прострочена - 2253 грн. 94 коп.; штраф - 2158 грн. 35 коп. Виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача було направлено на примусове виконання приватному виконавцю. 26 липня 2023 року приватним виконавцем Чумак В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Невиконання відповідачем умов кредитного договору та рішення суду протягом 2 років порушує майнові права та інтереси АБ «Укргазбанк», оскільки завдає значних збитків, що полягають у матеріальних витратах від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та безпідставному користуванні позичальником грошовими коштами банку. Згідно розрахунку заборгованості, за період з 11 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року заборгованість відповідача у вигляді 3% річних від суми невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 41917 грн. 61 коп. складає 2460 грн. 59 коп. та сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 7107 грн. 64 коп., а всього 9568 грн. 23 коп. Ухвалою від 01 грудня 2023 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо надання відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 30 січня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. 30 січня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 057/07/2014/0196 від 01 серпня 2014 року станом на 11 березня 2020 року в сумі 44075 грн. 96 коп., яка складається з: 34169 грн. 68 коп. - заборгованість за кредитом строкова; 5069 грн. 39 коп. - заборгованість за кредитом прострочена; 424 грн. 60 коп. - заборгованість за процентами поточна; 2253 грн. 94 коп. - заборгованість за процентами прострочена; 2158 грн. 35 коп. - штраф.(а.с.27-31) Виконавчий лист № 401/2124/20 від 01 червня 2021 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» у розмірі 45190 грн. 02 коп. перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця Чумак В.М. (АСВП [NUMBER]). 26 липня 2023 року приватним виконавцем Чумак В.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.(а.с.32-34) Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 057/07/2014/0196, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 100723 грн. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до розрахунку заборгованості, за період з 11 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року заборгованість відповідача у вигляді 3% річних від суми невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 41917 грн. 61 коп. складає 2460 грн. 59 коп. Згідно з розрахунком суми збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків з 11 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 7107 грн. 64 коп. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання та спростування суми заборгованості перед позивачем. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача користь позивача 3 % річних та інфляційних витрат від простроченої суми заборгованості за кредитним договором № 057/07/2014/0196 від 01 серпня 2014 року за період з 11 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року у сумі 9568 грн. 23 коп. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1342 грн. 00 коп.

Outcome: approved