Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-07 00:00:00

ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 36691 гривня 81 копійка за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-24773-050413 від 05 квітня 2013 року, відповідно до якого останній отримав від кредитодавця грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. відповідно до заяви № 001-24773-050413. У відповідності до п. 2.3. ч. 2 та п. 1.1. Частини 3 Кредитного договору клієнту [PERSON] надано кредитні кошти на строк 48 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 08.04.2013 року. Згідно п. 2.4. ч. 1 Кредитного договору, клієнт зобов`язується сплатити проценти в розмірі 9,99% річних за користування кредитом. Відповідно до п. 2.5. ч. 2 Кредитного договору, клієнт зобов`язується сплатити комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,49% в місяць. У відповідності до п. 3.1. Частини 3 Кредитного договору, клієнт погашає кредитну заборгованість не пізніше 05 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 904,00 грн. у відповідності до графіку платежів на відкритий рахунок, відкритий згідно п. 2.7. ч. 2 Кредитного договору. 02 червня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило право грошової вимоги ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 001-24773-050413 від 05 квітня 2013 року, що укладений між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 35733,88 гривень, із яких: 12597,09 гривень основна заборгованість по тілу кредиту; 5861,29 гривень заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; 17275,50 заборгованість по комісіям. Таким чином, ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» наділене правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] , а ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» втратило такі права. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з позичальника [PERSON] станом на 18.09.2023 року становить 36691,81 грн., із яких: основна сума заборгованості 12597,09 грн.; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту 5861,29 грн.; заборгованість по комісіях 17275,50 грн.; сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 653,75 грн.; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 304,18 грн.\~На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит у розмірі 36691,81 грн., витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 45-46). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 53). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна\~сторона\~зобов`язана\~довести ті обставини,\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 05 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] , [INFO] , був укладений кредитний договір № 001-24773-050413, що підтверджується заявою № 001-24773-050413 від 05.04.2013 року (а.с. 6). У відповідності до п. 2.3. ч. 2 та п. 1.1. ч. 3 Кредитного договору, [PERSON] надано кредитні кошти в сумі 15000,00 грн. на строк 48 місяців шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, що підтверджується меморіальним ордером КБ «Надра» № 1 від 08.04.2013 року (а.с. 13). Згідно п. 2.4. ч. 1 Кредитного договору, [PERSON] зобов`язалася сплатити проценти в розмірі 9,99% річних за користування кредитом та відповідно до п. 2.5. ч. 2 Кредитного договору сплатити комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,49% в місяць. У відповідності до п. 3.1. Частини 3 Кредитного договору, клієнт погашає кредитну заборгованість не пізніше 05 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 904,00 грн. у відповідності до графіку платежів на відкритий рахунок, відкритий згідно п. 2.7. ч. 2 Кредитного договору (а.с. 6). Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав грошові кошти у розмірі, встановленому договором, а відповідачка [PERSON] не виконує належним чином зобов`язань за договором. 02 червня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило право грошової вимоги ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 001-24773-050413 від 05 квітня 2013 року, що укладений між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 35733,88 гривень, із яких: 12597,09 гривень основна заборгованість по тілу кредиту; 5861,29 гривень заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; 17275,50 заборгованість по комісіям. Таким чином, ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» наділене правом грошової вимоги до відповідачки [PERSON] , а ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» втратило такі права. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з [PERSON] , станом на 18.09.2023 року становить 36691,81 грн., із яких: основна сума заборгованості 12597,09 грн.; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту 5861,29 грн.; заборгованість по комісіях 17275,50 грн.; сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 653,75 грн.; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 304,18 грн. (а.с. 2,17).\~ У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України\~передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконала, доказів погашення заборгованості суду не надала. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідачки суми боргу у розмірі 35733,88 грн. (а.с. 17) ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Також позивачем ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» заявлено вимогу про стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 653,75 грн.; суми 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 304,18 грн., проте позивачем не долучено до матеріалів справи належних доказів того, що відповідачка\~ [PERSON] , як боржник, згідно п. 3 Договору №2253/К про відступлення прав вимоги, повідомлена про відступлення прав вимоги, оскільки згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, в силу ст. 516 ЦК України, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачки [PERSON] суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 653,75 грн.; суми 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 304,18 грн. гривень слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно із ч.1, ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 та ч.2\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позов майнового характеру задоволено на 97,38% (35733,88 : 36691,81 х 100), а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. (а.с. 39,зворот) підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 2613,67 грн. (2684 х 97,38 = 2613,67) судового збору. Згідно постанови Верховного суду від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості на правничу допомогу підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. У даній справі представником позивача адвокатом Савінським К.В. на підтвердження витрат на правову допомогу подано лише ордер на надання правничої (правової) допомоги та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи. При цьому, вказаний перелік містить лише зазначені види наданих послуг та їх загальну вартість 5000,00 грн. Інформація, яка міститься в переліку, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. При цьому судом враховується, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті (постанова Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 340/2449/19). Відповідно до позиції об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 340/2823/21, саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом питання про розподіл судових витрат. Також зазначення представником позивача у прохальній частині позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правничу допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір (постанова ВС від 26.07.2023 року, справа № 160/16902/20). А тому, в зв`язку з відсутністю доказів документального підтвердження витрат на правничу допомогу та розрахунку таких витрат, вимога позивача про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Outcome: partial