Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-28 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 08.06.2021 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, від якого спільних дітей не мають. З початку введення воєнного стану на території України, спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки мають протилежні погляди на життя, по-різному відносяться до шлюбу та сім`ї, на даний час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 11-12). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 15-16). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 37). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 43). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на останню відому адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістка, які повернулись з відміткою «за зазначеною адресою не знаходить». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved