Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Байгуш О. Ю., звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, в якому просить: -Визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/6 частку земельної ділянки загальною площею 4,6000 га, кадастровий номер 1422480500:07:000:0020, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іллінівської (стара назва - Олександро-Калинівської) сільської ради Краматорського (колишнього - Костянтинівського) району Донецької області, що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №033764, виданого 13 квітня 2004 року Костянтинівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 26.11.2003 №529, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право користування землею, договорів оренди землі за №416; - Визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/6 частку земельної ділянки загальною площею 0,3800 га кадастровий номер 1422480500:05:000:0033, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іллінівської (стара назва - Олександро-Калинівської) сільської ради Краматорського (колишнього - Костянтинівського) району Донецької області, що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №033764, виданого 13 квітня 2004 року Костянтинівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 26.11.2003 №529, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право користування землею, договорів оренди землі за №416; - Визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 27,8 кв.м, загальною площею 42,70 кв.м, глинобитний, обкладений цеглиною Л-А1, тамбур цегловий Л-а2, ганок цегляний Л-а3, літня кухня-сарай саманні Л-Б1, погріб з шийкою бутовий камінь Л-В1, огорожа шифер Л-№1, хвіртка дерев`яна Л-№2, що належав померлому [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03 жовтня 1996 року за реєстровим №1785 державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О. М., зареєстрованого в Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 03 жовтня 1996 року у реєстраційній книзі №3 за р№715, пославшись на таке: Позивачка [PERSON] є рідною донькою [PERSON] . [INFO] помер її батько [PERSON] , який був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі на земельну ділянку площею 4,6000 га, кадастровий номер 1422480500:07:000:0020, та на земельну ділянку площею 0,3800 га, кадастровий номер 1422480500:05:000:0033, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Іллінівської (стара назва - Олександро-Калинівської) сільської ради Краматорського (колишнього - Костянтинівського) району Донецької області, та які належали померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серій ДН №033764, виданого 13 квітня 2004 року Костянтинівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 26.11.2003 №529 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №416, а також - на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03 жовтня 1996 року за реєстровим №1785 державним нотаріусом Панасенко О. М. Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 03 жовтня 1996 року у реєстраційній книзі №3 за р№715. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 21 від 17.04.2012, відповідно до якого земельну ділянку, площею 4,98 га, яка належить йому згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ДН №033764, він заповів Позивачці [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, Позивачка [PERSON] є спадкоємицею як за заповітом, так і відповідно до ст.1261 ЦК України - за законом після смерті свого батька [PERSON] . Зазначену спадщину, у відповідності до ст.1268 Цивільного кодексу України, прийняли дружина померлого [PERSON] , та у відповідності до ст.1269 ЦК України - донька померлого Позивачка [PERSON] , син померлого [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно, у тому числі на 1/6 частки відповідно до ст.1241 ЦК України (обов`язкова частка у спадщині) земельної ділянки, площею 4,6000 га, кадастровий номер 1422480500:07:000:0020; земельної ділянки, площею 0,3800 га, кадастровий номер 1422480500:05:000:0033, та 1/3 частки відповідно до ст.1261 ЦК України (частка у спадщині за законом) житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належали померлому [INFO] [PERSON] , яку вона фактично прийняла після його смерті, але не встигла оформити своїх спадкових прав, так як померла. За життя, а саме 15 березня 2016 року [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно на випадок своєї смерті вона заповіла Позивачці [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, Позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] . Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 17 лютого 2022 року по цивільній справі №233/5569/21, яке набрало законної сили 19.03.2022, Позивачці [PERSON] наданий додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Томськ Томської області російської федерації. У зв`язку із воєнною агресією російської федерації проти України, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №53/2023, від 01.05.2023№254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023) було запроваджено воєнний стан в Україні, який до теперішнього часу не закінчився. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №14 від 13.01.2023, №41 від 09.02.2023, №56 від 20.02.2023, №80 від 06.03.2023, №84 від 09.03.2023, №125 від 25.04.2023, №143 від 15.05.2023, №164 від 31.05.2023, №197 від 11.07.2023, №199 від 13.07.2023, №224 від 17.08.2023, №254 від 22.09.2023), було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією, до якого також увійшли Іллінівська сільська територіальна громада Краматорського району Донецької області та Костянтинівська міська територіальна громада, які з 24.02.2022 по 31.12.2022 відносилися до території можливих бойових дій, а з 01.01.2023 відносяться до території активних бойових дій. Так, починаючи з моменту вторгнення, озброєні сили російської федерації ведуть активні боєві дії на всій території Донецької області. Зважаючи на те, що Іллінівська сільська територіальна громада Краматорського району Донецької області та Костянтинівська міська територіальна громада знаходиться у безпосередній близькості до лінії фронту, з боку агресора майже кожного дня здійснювалися артобстріли, авіанальоти та бомбардування, що продовжуються і по теперішній час. Тим більше, з моменту введення воєнного стану в Україні, зважаючи на активні бойові дії на території Донецької області, будь-які органи державної влади тривалий час не працювали, зокрема на території міста Костянтинівки, де зареєстрована та мешкає по сьогодні Позивачка, робота як державних, так і приватних нотаріальних контор була призупинена, державні реєстри були відключені, приміське та міжміське автотранспортне сполучення також не працювало, що є фактичним, беззаперечним і достовірно існуючим загальновідомим фактом. Лише нещодавно Позивачка дізналася про те, що у м. Костянтинівці запрацювали приватні нотаріальні контори, а тому вона відразу з метою отримання спадщини, що належить їй відповідно до чинного законодавства України, звернулася з письмовою заявою до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панасенко І. П., на яку 17.11.2023 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, оскільки протягом трьох місяців, наданих рішенням суду, вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого спадкова справа не була заведена, а тому для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.11.2023 відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження, цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.59-60). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2023 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.74-75). Позивачка та її представник [PERSON] , повідомлені про розгляд справи належним чином, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивачки з посиланням на підтримання позову (а.с.67,80,86). Відповідач - Іллінівська сільська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, належним чином повідомлена про розгляд справи, надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с.82). З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого: Судом встановлено: Позивачкою є [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Костянтинівки Донецької області, що підтверджено паспортом громадянина України № [NUMBER] , виданим 21.03.2018 (а.с.8). Прізвище « [PERSON] » позивачка (дошлюбне прізвище якої - « [PERSON] ») набула у шлюбі, укладеному 05.01.1984 (копія свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] - на а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про народження, батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва, серії [NUMBER] - на а.с.11). [INFO] у с. Яблунівка Костянтинівського району Донецької області помер батько позивачки [PERSON] (копія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] - на а.с.13). Після смерті батька позивачки - [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі: - на земельну ділянку, площею 4,6000 га, кадастровий номер 1422480500:07:000:0020, та на земельну ділянку, площею 0,3800 га, кадастровий номер 1422480500:05:000:0033, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Іллінівської (стара назва - Олександро-Калинівської) сільської ради Краматорського (колишнього - Костянтинівського) району Донецької області, та які належали померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДН №033764, виданого 13 квітня 2004 р. Костянтинівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 26.11.2003 №529 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №416 (а.с.15), - на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серії ААА № 175611, виданого 03.10.1996 за реєстровим №1788 державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О. М., зареєстрованого в Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 03.10.1996 у реєстраційній книзі №3 за р№715 (а.с.21). Олександро-Калинівська сільська рада - колишній орган місцевого самоврядування у Костянтинівському районі Донецької області з адміністративним центром у с. Олександро-Калинове, якій були підпорядковані населені пункти: с. Олександро-Калинове, с. Яблунівка. У теперішній час Олександро-Калинове - село Іллінівської сільської громади Краматорського району Донецької області. За життя [PERSON] , а саме 17.04.2012, склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку, площею 4,98 га, належну йому згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ДН №033764, виданим Костянтинівською райдержадміністрацією 13 квітня 2004 р. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, заповів донці [PERSON] , [INFO] (копія нотаріально посвідченого заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 21 - на а.с.22). За положеннями ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч.2). За положеннями Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України: - ст.1217 ЦК України: Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; - ст.1223 ЦК України: Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2); - ст.1261 ЦК України: У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; - ст.1221 ЦК України (у редакції Закону, яка діяла на момент відкриття спадщини): Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: [PERSON] - дружина спадкодавця (копія свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] - на а.с.24) у відповідності до ст.ст.1261, 1268 ч.3 Цивільного кодексу України (за положеннями якої «спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї»), що підтверджено довідкою Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області №79 від 26.05.2023, згідно з якою на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , із ним була зареєстрована його дружина [PERSON] , 1937 р.н. (а.с.14); [PERSON] - дочка спадкодавця у відповідності до ч.1 ст.1223 Цивільного кодексу України у виді: - 5/6 частини земельної ділянки, кадастровий номер 1422480500:07:000:0020, площею 4,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с/рада Олександро-Калинівська (копія нотаріально посвідченого 23.03.2018 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкова справа № 17/2015, зареєстровано в реєстрі за № 428 - на а.с.27; копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 118231427, сформованого 23.03.2018 - на а.с.26), - 5/6 частини земельної ділянки, кадастровий номер 1422480500:05:000:0033, площею 0,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с/рада Олександро-Калинівська (копія нотаріально посвідченого 23.03.2018 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкова справа № 17/2015, зареєстровано в реєстрі за № 429 - на а.с.29; копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 118236519, сформованого 23.03.2018 - на а.с.28), та у відповідності до ст.1261 Цивільного кодексу України у виді: - 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями (житловий будинок, житловою площею 27,8 кв.м, загальною площею 42,70 кв.м, глинобитний, обкладений цеглою Л-А1, тамбур цегловий Л-а2, ганок цегляний Л-а3, літня кухня-сарай саманні Л-Б1, погріб з шийкою бутовий камінь Л-В1, огорожа шифер Л-№1, хвіртка дерев`яна Л-№2), розташованого за адресою: [ADDRESS] (копія нотаріально посвідченого 10.10.2023 свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа № 17/2015, зареєстровано в реєстрі за № 346 - на а.с.31; копія Витягу з Державного реєстру речових прав № 349783619, сформованого 10.10.2023 - на а.с.30); [PERSON] - син спадкодавця у відповідності до ст.1261 Цивільного кодексу України прийняв спадщину у виді: - 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями (житловий будинок, житловою площею 27,8 кв.м, загальною площею 42,70 кв.м, глинобитний, обкладений цеглою Л-А1, тамбур цегловий Л-а2, ганок цегляний Л-а3, літня кухня-сарай саманні Л-Б1, погріб з шийкою бутовий камінь Л-В1, огорожа шифер Л-№1, хвіртка дерев`яна Л-№2), розташованого за адресою: [ADDRESS] (копія нотаріально посвідченого 10.10.2023 свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа № 17/2015, зареєстровано в реєстрі за № 347 - на а.с.33; копія Витягу з Державного реєстру речових прав № 349784218, сформованого 10.10.2023 - на а.с.32). [INFO] у російській федерації, Томська область, м. Томськ, померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть - на а.с.34,35-переклад). За положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України (ч.1 ст.71). Суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у таких випадках, якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання п.6 ч.1 ст.76). Підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом, якщо, зокрема у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання (п.3 ч.1 ст.77). Спадкодавицею є громадянка України, яка мала в ній місце проживання, спадкове нерухоме майно знаходиться на території України. Тож спадкування нерухомого майна після смерті [PERSON] регулюється національним законодавством України. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно, у тому числі на: - 1/6 частки земельної ділянки, площею 4,6000 га, кадастровий номер 1422480500:07:000:0020; - 1/6 частки земельної ділянки, площею 0,3800 га, кадастровий номер 1422480500:05:000:0033, успадковані після смерті чоловіка відповідно до ст.1241 ЦК України («Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка)») та - 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , успадковані після смерті чоловіка відповідно до ст.1261 ЦК України (частка у спадщині за законом). За життя [PERSON] 15.03.2016 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, яке на день її смерті виявиться їй належним, та все, на що вона матимемо право за законом, в чому б воно не заключалося та де б воно не знаходилося, вона заповіла [PERSON] , [INFO] (копія нотаріально посвідченого заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 229 - на а.с.37). З копії Витягу про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі (№ Витягу 43255329, виданого 15.03.2016) убачається, що 15.03.2016 зареєстрований заповіт, № у Спадковому реєстрі: 58708331, Стан: чинний Бланк: НАТ 834504, Номер в реєстрі нотаріальних дій: 229, Заповідач: [PERSON] , [INFO] (а.с.38). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (№ інформаційна довідка: 74965107, виданої 01.12.2023) убачається, що: - 15.03.2016 посвідчений заповіт, № у Спадковому реєстрі: 58708331, Стан: чинний, Бланк: НАТ 834504, Номер в реєстрі нотаріальних дій: 229, Заповідач: [PERSON] , [INFO] - чинний; - 16.02.2016 посвідчений заповіт, № у Спадковому реєстрі: 59097474, Стан: чинний, Заповідач: [PERSON] , [INFO] (а.с.70-71). За положеннями статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт (ч.1). Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить (ч.2). Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним (ч.3). Тож, відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , посвідченим [INFO] . Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5). Як убачається з довідок Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області №80 від 26.05.2023 (а.с.23), №470 від 09.11.2021 (а.с.36) на час смерті громадянка України [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою, окрім спадкодавиці, ніхто зареєстрований не був. Згідно з Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.10), місце проживання позивачки [PERSON] з 07.05.2004 зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У законодавчо визначений строк заяву про прийняття спадщини позивачка нотаріусу не подала. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2022 у цивільній справі №233/5569/21 визначено [PERSON] , [INFO] , додатковий строк - 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Томськ Томської області російської федерації (а.с.39-42). Рішення набрало чинності 19.03.2022. Своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у визначений вище згадуваним судовим рішення строк позивачка не реалізувала, обґрунтовуючи це у позовній заяві обставиною воєнної агресії російської федерації проти України. За тієї обставини, що протягом трьох місяців, наданих [PERSON] судовим рішенням, позивачка заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подала, внаслідок чого спадкова справа не була заведена, постановою приватного нотаріусу Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панасенко І. П. від 17.11.2023 на підставі Глави 13 п.1 розділу І, Глави 7 п.3 розділу І, п.3.17 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 282/20595, ст.ст.47,49 Закону України «Про нотаріат» № 3426-ХІІ від 02.09.1993, ст.ст.1269,1270,1272 ЦК України у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відмовлено (а.с.43-44). Відсутність спадкової справи підтверджена Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 74965172, виданою 01.12.2023 (а.с.19-зворот). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання можливості визнання за позивачкою права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , судом враховані вищенаведені обставини, а також таке: Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). З наданих позивачкою доказів убачається, що заповіт спадкодавиці [PERSON] , яким вона все її майно заповіла позивачці, є дійсним, а також - що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв. Позивачка, зазначаючи про причини не звернення нею до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений судом додатковий строк, вказує на воєнний стан в Україні, постійні обстріли території України, зокрема Краматорського району Донецької області, на території якого знаходиться спадкове майно, не функціонування державних органів влади та нотаріусів протягом значного проміжку часу, закриття державних реєстрів. Внаслідок наведених обставин, які є загальновідомими, позивачка мала безумовні перешкоди для реалізації свого права для подання заяви про прийняття спадщини у додатковий строк, визначений судом, тривалістю до 19.06.2022. Так, 24.02.2022 розпочалася військова агресія російської федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан, продовжений дотепер. До «Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 01 квітня 2022 року № 1307/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 11 квітня 2022 року № 1429/5) була включена Донецька область. «Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», затвердженим наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року №309, Костянтинівська міська територіальна громада з 24.02.2022 до 31.12.2022 була віднесена до території можливих бойових дій, з 01.01.2023 до 23.06.2023 - до території активних бойових дій, з 21.06.2023 - до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Війна, як соціально політичне явище, безумовно негативно вплинула на усі сфери життя громадян та не оминула жодної категорії населення, вплинула на нормальне функціонування державних органів, зокрема і нотаріальних контор. Окрім негативної психоемоційної складової, викликаної військовою агресією, суд також враховує, що внаслідок дій держави-агресора законодавцем прийнята низка нормативно-правових актів щодо прийняття спадщини в умовах воєнного стану, зокрема: 28.02.2022 - постанова Кабінету Міністрів України від №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», пунктом 3 якої в редакції від 06.03.2022 установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою КМ України №480 від 19.04.2022 пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 викладений у такій редакції: «Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Згідно із змінами, внесеними у постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 Постановою КМ № 719 від 24.06.2022, пункт 3 викладений у такій редакції: «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Постановою КМ № 469 від 09.05.2023 пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 виключений. Припинення роботи нотаріальних контор на початку повномасштабного вторгнення, неодноразові протягом незначного проміжку часу зміни в законодавстві щодо порядку прийняття спадщини під час воєнного стану, тобто мінливість норм законодавства щодо строків прийняття спадщини під час воєнного стану, призвели до порушення принципу правової визначеності та легітимних очікувань, що, на розсуд суду, також має значення для правильного розв`язання порушеного позивачкою спору. Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч.1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2). Відповідно до ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають (абз.2 п.23). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абз.3 п.23). Відповідно до правового висновку у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 по справі №227/3750/19, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Правовий висновок такого змісту містить постанова Верховного Суду від 27.07.2023 у справі № 296/8061/19. Позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку, з огляду, по-перше, на не оформлення спадкодавицею [PERSON] за життя права власності на успадковане після смерті [PERSON] належне йому за життя майно, що убачається з Відповідей №№ 442966, 442977, 442985 від 09.02.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.88-95), і, по-друге, на не звернення позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] як у законодавчо визначений строк, так і наданий судовим рішенням додатковий строк. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд, беручи до уваги, що повторне звернення до суду з позовом про визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини діючим законодавством не передбачено, що такий строк було пропущено позивачкою з незалежних від її волі причин, викликаних збройною агресією рф проти України внаслідок повномасштабного вторгнення, а також, зважаючи на те, що відповідач фактично не заперечив проти позовних вимог, вважає що ці позовні вимоги, як такі, що не суперечать положенням закону, підлягають задоволенню з визнанням за позивачкою права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] .

Outcome: approved