Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем та визначити місце проживання їх дітей разом із нею. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначила, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим (т.с. 1, а.с. 21 - 26). 26 квітня 2023 року судом отримано зустрічний позов у якому відповідач просив визначити місце проживання їх дітей разом із ним (т.с. 1, а.с. 176 - 185). Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року за заявою відповідача надано сторонам строк для примирення до 26 жовтня 2023 року та зупинено провадження по даній справі (т.с. 1, а.с. 171). У зв`язку зі спливом наданого сторонам строку для примирення сплив, ухвалою від 06 листопада 2023 року відновлено провадження у даній цивільній справі (т.с. 2, а.с. 40). Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року: -задоволено заяву представника позивачки про залишення без розгляду позовної заяви в частині вимог про визначення місця проживання дітей; -залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради про визначення місця проживання дітей; -відмовлено в прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради про визначення місця проживання дітей; -призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (т.с. 2, а.с. 79). Відповідач та його представник, які приймали участь в підготовчому судовому засіданні 06 лютого 2024 року, були присутні на оголошенні ухвали підготовчого засідання від 06 лютого 2024 року (із визначенням дати судового розгляду справи) та були повідомлені про місце день і час розгляду справи належним чином особисто під розписку, в судове засідання не прибули та не повідомили суд про причини свого неприбуття (т.с. 2, а.с. 82). При цьому, з урахуванням норми пункту 3 частини першої статті 280 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач подав відзив на позов (т.с. 1, а.с. 84 - 93). Як наслідок, суд розглянув справу за відсутності відповідача і його представника на підставі пункту 1 частини третьої статті 223 ЦПК України відповідно до якої суд розглядає справу за відсутності учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без повідомлення причин неявки якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з викладених у позові підстав. Вислухавши вступне слово представника позивачки та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини та приходить до таких висновків. 07 лютого 2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 137, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 лютого 2015 року (а.с. 7). Позивачка бажає розірвати шлюб. За клопотанням відповідача, сторонам було надано строк для примирення, після закінчення якого, сторони повідомили суду про те, що вони не примирились. Отже, наданий сторонам строк на примирення не призвів до примирення подружжя. Дана обставина, на думку суду, переконливо свідчить про бажання позивачки розірвати шлюб, а тому суд не приймає до уваги та відхиляє викладені за змістом відзиву на позов усі заперечення відповідача стосовно безпідставності вимог позивачки про розірвання шлюбу. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки наданий сторонам строк для примирення не завершився примиренням подружжя, а із змісту позовної заяви та наданих в судовому засіданні представником позивачки пояснень встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору за вимогами немайнового характеру про розірвання шлюбу слід покласти на відповідача (т.с. 1, а.с. 12-А). Враховуючи викладене,

Outcome: approved