Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

[PERSON] , яка є представником [PERSON] , звернулася до суду з позовом, предметом якого є: визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0453га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті своїх батьків, а останні в свою чергу набули на нього право власності за договором купівлі-продажу від [PERSON] . Посилаючись на те, що позивачка не може оформити право власності на спірну земельну ділянку через наявність державного акту про право власності на неї, виданого на попереднього власника, [PERSON] змушена звернутися до суду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача Очаківської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення Очаківської міської ради Миколаївської області № 15 від 27 січня 1998 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0453 га для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). За змістом договору купівлі-продажу № 0779 від 11 вересня 2001 року, посвідченого Південною товарною біржею, [PERSON] здійснила відчуження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 8-10). [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть (а.с. 14, 15). [PERSON] 05 грудня 2007 року уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище [PERSON] (а.с. 12-13). [PERSON] , будучи спадкоємицею майна спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , набула належне останнім на праві приватної власності майно (а.с. 28-31). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 червня 2022 року, яке набрало законної сили 12 липня 2022 року, визнано дійсним укладений вище договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25-27). [PERSON] , на ім`я якої було видано державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку, померла [INFO] (а.с. 16). Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу зазначеного житлового будинку, при переході права власності на побудови разом з цими об`єктами в розмірах, передбачених ст. 67 даного Кодексу, переходить і право власності та користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Також, згідно з ч. 1 ст.\~120\~Земельного кодексу\~України в редакції, яка діє на теперішній час, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Разом із тим, при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка розглядається, слід враховувати, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 і Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від них. При ухваленні рішення щодо набуття у приватну власність спірної земельної ділянки, суд оцінює докази з урахуванням вимог\~статей 77-81 ЦПК України\~про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому, згідно зі\~статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторони в рівній мірі. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, а також того, що позивачка свій процесуальний обов`язок доказування виконала довела належними та допустимими доказами факт набуття нею у власність на законних підставах, а саме з правочину, житлового будинку, суд дійшов висновку, що вона також набула право власності на спірну земельну ділянку, а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved