Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

23 листопада 2023 року представник позивач звернулась до Шевченківського районного суд м.Чернівці із позовом до [PERSON] про із позовною заявою про поділ земельної ділянки. Позов мотивує тим, що\~26.08.2022 року позивач успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] ,62/100 ідеальні частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, огорожі №1-5, земельні ділянки з кадастровими номерами 7310136300:17:001:0285 площею 0,0139 га та 7310136300:17:001:0287 відповідно. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] співвласником 38/100 ідеальних часток зазначеного житлового будинку, власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS] площею 0,0291 га. Земельна ділянка за адресою [ADDRESS] ( кадастровий номер 7310136300:17:001:0286) площею 0,0006 га є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . У Земельному кодексі України міститься норма, яка фактично в наказовому порядку передбачає, що якщо власник будинку змінюється, то до нового власника переходить право на землю ( право користування чи власності) під цим будинком. Після оформлення спадщини, з`ясувавши, що земельна ділянка під сараєм літ «Б» не оформлена, представник позивача по довіреності звернулась до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької ради з метою отримання земельної ділянки, на якій він розміщений та частини ділянки, яка необхідна для його обслуговування, в користування, після чого дізналась про те, що дана земельна ділянка передана в оренду [PERSON] на підставі договору оренди від 07.03.2013 року № 8358. Звернення до сусіда [PERSON] з метою внесення змін до договору оренди та до відповідних структурних утворень міської ради з метою отримання земельної ділянки у оренду були безрезультатними, їм було відмовлено. Сарай літ.»Б» територіально знаходиться на орендованій [PERSON] земельний ділянці, що порушує право позивача на користування земельною ділянкою, на якій він розміщений, та частиною ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Просив зобов`язати відповідачем внести зміни до договору оренди землі від 07.03.2013 року №8358 із зазначенням [PERSON] співорендарем земельної ділянки шляхом поділу земельної ділянки, наданої в оренду за адресою [ADDRESS] ( кадастровий номер 7310136300:17:001:0276) відповідно до поданого в додатку плану поділу земельної ділянки. Ухвалою від 11.12.2023 року судом було відрито спрощене провадження та призначено судовий розгляд. Від відповідачей надійшли відзиви із додатками та з позицією невизнання позовних вимог в повному обсязі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити. Представник ЧМР в судове засідання в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність та врахувати обставини, вказані у відзиві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. 26.08.2022 року позивач успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] ,62/100 ідеальні частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, огорожі №1-5, земельні ділянки з кадастровими номерами 7310136300:17:001:0285 площею 0,0139 га та 7310136300:17:001:0287 відповідно. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] співвласником 38/100 ідеальних часток зазначеного житлового будинку, власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS] площею 0,0291 га. Позивач фактично не погоджуючись із договором оренди від 07.03.2013 року № 8358 хоче внести змінив нього з міркувань, що на спірній земельній ділянці розташовано його успадковане майно, а саме сарай літ. «Б». Зазначений договір оренди був укладений на підставі рішення Чернівецької міської ради від 27.12.2012 року № 717, яким затверджено проект відведення земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,1456 га та надано [PERSON] вказану земельну ділянку в оренду. Підставою для надання зазначеної земельної ділянки в оренду був дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки виданий рішенням Чернівецької міської ради від 30.03.2010 року № 1266 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.10.2009 року № 24137556. Крім того, в протоколі встановлення та погодження меж земельної ділянки від 12.06.2012 року міститься підпис представників суміжних землекористувачів, тому числі підпис [PERSON] ( спадкодавця). Спірний договір оренди від 07 березня 2013 року №8358 був предметом спору між [PERSON] та [PERSON] в Шевченківському районному суді м.Чернівці, за наслідками розгляду якого [PERSON] було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Зазначене рішення Шевченківського суду м.Чернівці від 29.05.2018 року постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 29.08.2018 року залишено без змін. Відповідно до додатків, поданих до відзиву Чернівецькою міською радою від 26.12.2023 року встановлено, що рішенням Чернівецької міської ради від 16.04.2018 року №1214 було поновлено [PERSON] з 07.03.2018 року договір оренди земельної ділянки від 07.03.2013 року №8358 на 5 років на земельну ділянку номер 7310136300:17:001:0276 та укладено додатковий договір №1/8358, яким поновлено оренду землі до 16.04.2023 року. Крім цього, рішенням Чернівецької міської ради від 04.05.2022 року №1219 вирішено вважати припиненим з 16.04.2023 року договір оренди землі від 07.03.2013 року №8358 та укласти на новий строк з [PERSON] договір оренди землі по [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення міської ради з [PERSON] укладено договір оренди землі №1291 від 23.05.2023 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на [ADDRESS] . Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивач просить зобов`язати відповідачів внести зміну у договір оренди, який припинив свою дію. Згідно\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства , а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до положень ч.1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Так, згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Таким чином вважаємо, що оскаржуване рішення прийняте належним представницьким органом місцевого самоврядування відповідно до закону та в межах повноважень міської ради, які визначені ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Стаття 12 вказаного закону визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, серед інших розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Стаття 158 Земельного кодексу України передбачає, що суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Згідно зі ст. 155 Земельного Кодексу України у разі видання акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Аналізуючи всі здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки спірний договір оренди вже був предметом судового розгляду за результатами якого прийнято рішення, яке набрало законної сили та на час звернення до суду спірний договір оренди припинив свою дію.

Outcome: dismissed