Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька [PERSON] , [INFO] в м. Маріуполь, Маріупольського району, Донецької області. В обґрунтування своєї заяви вказує, що його батько [PERSON] проживав та на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В довідці про причину смерті від 20 листопада 2023 року причиною смерті [PERSON] вказано «хронічна язва шлунку з перфорацією та кровотечею». Зазначає, що після смерті батька отримано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29 листопада 2023 року, яке видане «Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Проте, вказаний факт, смерть батька, підтверджується документом, який складений без урахування вимог чинного законодавства України, а саме - свідоцтво про смерть видано закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. [PERSON] у своїй заяві зазначив, що встановлення вищевказаного факту для нього має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку отримання свідоцтва про смерть належного зразка, а тому він змушений звернутися до суду. Заявник [PERSON] подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої\~особи Волочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився надіславши суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, проти заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] був батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Батько заявника - [PERSON] , помер [INFO] , про що було видано довідку про причину смерті від 20 листопада 2023 року (а.с. 15), а також «Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29 листопада 2023 року, в якому вказано місце смерті м. Маріуполь (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно із п. 2 розділу 2 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Маріупольського району за винятком с. Заїченко, с. Пікузи з 05 березня 2022 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно із\~ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»,\~державна реєстрація\~смерті проводиться\~органом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~на підставі: документа встановленої\~форми про\~смерть,\~виданого закладом\~охорони здоров`я\~або судово-медичною\~установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Загальний принцип\~оцінки документів,\~виданих на\~тимчасово окупованій\~території,\~надається у\~ч.\~1-3\~ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»:\~Державні органи\~та органи\~місцевого самоврядування,\~утворені відповідно\~до\~Конституції\~та законів\~України,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території діють\~лише на\~підставі,\~у межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України. Будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими\~частиною другою\~цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Разом з тим, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов`язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території. В такому разі, наданий заявником доказ - свідоцтво про смерть [PERSON] , яке видане «Орджонікідзевським відділом\~ДРАЦС Маріупольського\~міського управління\~юстиції Міністерства\~юстиції Донецької\~Народної Республіки», суд сприймає як належний доказ, на підставі якого можливо зробити висновок про смерть особи. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті батька документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт, що [INFO] у м. Маріуполь Донецької області помер його батько - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: approved