Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Заявник в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, і просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно дитини, та стягнути на утримання дитини аліменти у одній чверті від усіх видів доходів (заробітку) відповідача - [PERSON] . Позивач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі сповіщені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явились, неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Мати з дитиною виявлено 17.11.2022 року по [ADDRESS] під час перевірки рівня безпеки дитини.ю умов проживання новонародженої. Встановлено, що дитина проживає у не задовільних умовах, в будинку безлад та бруд, відсутнє дитяче харчування відповідно до віку дитини, що на думку комісії становило загрозу життю дитини. Відповідно до висновку медичного працівника швидкої допомоги [PERSON] під час огляду у дитини наявні ознаки ГРВІ, в зв`язку із чим дитини доставлено до КНП Одеська обласна дитяча клінічна лікарня. Рішенням виконавчого комітеті Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 17.11.2022 року № 655 негайно відібрано новонароджену дитину від матері [PERSON] . Наказом начальника служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 42-ОД від 24.11.2022 року малолітню [PERSON] влаштовано до бабусі - [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , де у теперішній час виховується дитина. Біологічні батьки дитини - [PERSON] , [PERSON] від самого народження не спілкуються із дитиною, участі у її вихованні, годуванні не приймають, фактично ігнорують виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини. Суд вважає доведеним той факт, що батьки дитини самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті дитини не приймають, чим, щонайменше, ставлять під сумнів мати високе звання батьків. Крім того, службою у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області надано суду висновок від 10.07.2023 року № 1-07/151 про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів по відношенню до їх доньки розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю. Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачі не приймають участі у забезпеченні утримання, виховання доньки [PERSON] , забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування дитини, не вживають заходів щодо належного утримання дитини, що повністю доведено матеріалами справи. Суд вважає повністю доведеним, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї доньки, що може мати наслідком ігнорування батьками взагалі існування дитини як особистості, її духовного та фізичного розвитку, тому суд вважає можливим позбавити як мати так і батька батьківських прав по відношенню до дитини, як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв`язку із чим вони підлягають задоволенню. Щодо аліментів: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Дитина перебуває на утриманні бабусі. Відповідачка [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Отже суд вважає, що аліменти слід стягувати з відповідача в розмірі чверті від усіх видів доходу (заробітку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 11 серпня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] включно. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідачів на користь держави слід стягнути 1073,60 грн. судового збору за вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивач при поданні позову законом звільнений від його сплати за ці вимоги. На підставі наведеного,

Outcome: approved