Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

14.02.2020р. [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] [INFO] з 1000 грн. на місяць до 1500 грн. на місяць, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . В обґрунтування заявленого позову, посилалась на те, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 жовтня 2008 року на її користь з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не\~ менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 вересня 2012 року було встановлено новий розмір аліментів на утримання [PERSON] , а саме стягнуто з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 572 грн. щомісячно. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивачки було встановлено у розмірі 450 грн. щомісячно.\~ Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.12.2015 року змінено розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на 700 грн. В подальшому, відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.01.2018р. змінено розмір аліментів на 1000 грн. щомісячно. Оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, сума аліментів у розмірі 1000 грн., є меншою, ніж мінімум встановлений законом, та її не вистачає на забезпечення розвитку дитини. У зв`язку з чим позивач просить суд змінити розмір аліментів встановлений рішенням Комінтернівського районного суду від 31.01.2018р. та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання\~ сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову\~ і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.12.2020р. позов задоволений. Але за заявою відповідача ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.12.2023 року заочне рішення скасовано та призначено справу до судового розгляду. В судові засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена своєчасно, належним чином, однак надала до суду додаткові пояснення, в яких просила розглянути справу без її участі та вказала, що народження у відповідача четвертої дитини від третього шлюбу у 2021р., не може вплинути на скрутне матеріальне становище відповідача на день звернення до суду в 2020 році. По-друге, з січня 2024р. прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 грн, тобто фактично відповідач наразі сплачує аліменти, що становлять менше половини даної суми, а отже в нинішніх реаліях зростання цін на продукти першої необхідності, відповідач зобов`язаний забезпечити належне утримання своїй дитині. Представник позивача-адвокат Карпенко О.П., будучи належним чином повідомленим, також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник-адвокат Миколюк А.П., будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача - адвокат Миколюк А.П. надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.10.2008р., з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, але не менш як 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 8-9). Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.09.2012р., розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача було змінено, а саме встановлено розмір аліментів у твердій грошовій сумі 572 грн. щомісячно до 30 червня 2024 року (а.с. 10-13). Заочним Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 грудня 2015 року, розмір аліментів що підлягають стягненню з [PERSON] було встановлено у розмірі 700 грн. щомісячно з 03.10.2015 до 30 червня 2024 року (а.с. 15-16). В подальшому, відповідно до заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.01.2018р. змінено розмір аліментів на 1000 грн. щомісячно, починаючи з 22 серпня 2017р. і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.17-18). 29.09.2018р. відповідач [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.72). Відповідач [PERSON] є батьком ще трьох дітей: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі\~статтею 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом із тим\~стаття 182 СК України\~визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, відповідно до частини четвертої\~статті 273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.01.2018р. визначено розмір аліментів (збільшено аліменти), що стягуються із відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] до розміру 1000 грн. щомісячно. Звертаючись до суду із вказаним позовом, [PERSON] зазначає, що сума аліментів у розмірі 1000 грн., є меншою, ніж мінімум встановлений законом, та її не вистачає на забезпечення розвитку дитини, а відповідач зобов`язаний забезпечити утримання своїй дитині, яке б не було меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дійсно, суд погоджується із твердженням позивача про те, що прожитковий мінімум для дітей відповідного віку з моменту ухвалення рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.01.2018р. неодноразово збільшувався. Разом із тим, Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Аналогічна правова позиція визначена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019р. справа № 632/580/17. Крім того, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 4 березня 2020 року (справа № 682/3112/18, провадження № 14-580цс19), зазначено, що при зміні законом мінімального розміру аліментів (збільшенні його розміру до не менше 50%) окремий позов подавати не потрібно - розмір аліментів повинен змінюватися та нараховуватися державним виконавцем автоматично на підставі тієї ж ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, позивачу [PERSON] повинні були нараховуватися аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2006 р.н., в розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що навіть на дату звернення до суду із вказаним позовом (14.02.2020р.) та в подальшому, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, складало більше ніж розмір аліментів в сумі 1000 грн., що визначений рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.01.2018р. Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину,\~не є підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, суд враховує, що на момент розгляду даної справи, з 01.01.2024р. прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років збільшився до 3196 грн., відповідно 50% прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1598 грн., тобто гарантований законом розмір аліментів на даний час є більшим ніж сума, до якої позивач просить збільшити аліменти, а отже з врахуванням того, що позивач не скористалася своїм правом на збільшення позовних вимог після скасування заочного рішення, суд вважає спосіб захисту, обраний позивачем, неефективним. Обґрунтовуючи необхідність збільшення аліментів, позивач також посилалась на зростання рівню цін на продукти першої необхідності. \~Однак, позивачем не доведено жодними доказами, що в неї чи в відповідача змінилось матеріальне чи сімейне становище або стан здоров`я, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в її житті, та у відповідності із\~ст.192 Сімейного кодексу України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду. Тобто лише одного посилання на зміну економічного стану в країні є недостатнім для збільшення аліментів, а отже ця обставина не може бути враховане при ухваленні рішення. Крім того, суд бере до уваги, що відповідач також має на утриманні дітей від інших шлюбів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (що не було відомо суду під час заочного розгляду даної справи) та [PERSON] , [INFO] , які також потербують утримання зі сторони батька. При цьому суд враховує, що [PERSON] народилася вже після пред`явлення вказаного позову до суду (а.с.72-75), разом із тим, з огляду на те, що ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.12.2023 року заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.12.2020р. скасовано та призначено справу до судового розгляду, на даний час вказана обставина враховується судом. Згідно ч.ч.1-3\~ст.12\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.ч.1,\~5,\~6\~ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши з наданих та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed