Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що 13.11.2021 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, про що 13.11.2021 року Лубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) було зроблено актовий запис №311 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Тривалий час між позивачем та відповідачем були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. 19.01.2024 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи заяви позивача та відповідача, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.11.2021 року, між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 13 листопада 2021 року, місце державної реєстрації Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 311 (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.2022 року, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Як вбачається із позовної заяви, подружнє життя сторін не склалося оскільки існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Згідно ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст.\~21,\~24 СК України\~шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України\~визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність до оточуючих, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та їх дитині, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3\~ст. 115 Сімейного Кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Тому, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі\~536,80\~грн., з урахуванням повернутих з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved