Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду за участю заінтересованої особи [PERSON] з заявою про видачу обмежувального припису з тих підстав, що як стверджує вона з 24.10.2014 перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] , в якому у них народились сини: [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2014 року народження та дочки: [PERSON] , 2017 року народження, [PERSON] , 2019 року народження. Протягом тривалого періоду їх сімейне життя не ладиться та з кожним днем погіршується. Кожен з них має кардинально різні погляди на сімейне життя. На фоні непорозуміння в родині постійно виникають нові сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати їй та її рідним фізичною розправою. Вона зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] . Близько 5 років тому вони перестали проживати разом, однак останнім часом [PERSON] приходить до її будинку та перший розпочинає конфлікти, виражається нецензурною лайкою, веде себе неадекватно. 11.03.2023, 18.03.2023, 18.08.2023 та 04.01.2024 [PERSON] вчиняв відносно неї домашнє насильство, за що був підданий адміністративній відповідальності по ст. 173-2 КУпАП. 16.01.2024 [PERSON] знову вчинив відносно неї домашнє насильство, після чого вона звернулась до поліції з заявою про притягнення його до відповідальності по ст. 126-1 КК України. По догляду за дітьми він взагалі не приймає участі, фінансово не підтримує. На даний час вона надзвичайно хвилюється за своє життя та життя своїх дітей. Також вона вимушена переховуватись від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним у повсякденному житті через свої побоювання. З огляду на дані обставини щодо наявності психологічного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Просить видати обмежувальний припис [PERSON] строком на шість місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 500 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , а саме місця реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; ведення листування, терефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявниця [PERSON] надала клопотання, в якій заяву про видачу обмежувального припису підтримує, просить розглянути справу в її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вона є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] з 24.10.2014 перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] , в якому у них народились сини: [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2014 року народження та дочки: [PERSON] , 2017 року народження, [PERSON] , 2019 року народження. Протягом тривалого періоду їх сімейне життя не ладиться та з кожним днем погіршується. Кожен з них має кардинально різні погляди на сімейне життя. На фоні непорозуміння в родині постійно виникають нові сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати їй та її рідним фізичною розправою. Вона зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] . Близько 5 років тому вони перестали проживати разом, однак останнім часом [PERSON] приходить до її будинку та перший розпочинає конфлікти, виражається нецензурною лайкою, веде себе неадекватно. 11.03.2023, 18.03.2023, 18.08.2023 та 04.01.2024 [PERSON] вчиняв відносно неї домашнє насильство, за що був підданий адміністративній відповідальності по ст. 173-2 КУпАП. 16.01.2024 [PERSON] знову вчинив відносно неї домашнє насильство, після чого вона звернулась до поліції з заявою про притягнення його до відповідальності по ст. 126-1 КК України. По догляду за дітьми він взагалі не приймає участі, фінансово не підтримує. На даний час вона надзвичайно хвилюється за своє життя та життя своїх дітей. Також вона вимушена переховуватись від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним у повсякденному житті через свої побоювання. З огляду на дані обставини щодо наявності психологічного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Вищезазначені факти підтверджується наданими заявником документами, а саме: копією постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 27.04.2023 у справі № 126/736/23 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП; копією постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 16.01.2024 у справі № 126/156/24 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12024020100000046, дата реєстрації провадження 16.01.2024, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 126-1 КК України; постановами Бершадського районного суду Вінницької області від 08.06.2023 та від 06.11.2023. Відповідно до п.п. 3, 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: - заборона перебувати у місці проживання (перебування); - заборона наближатись до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування; - заборона особисто і через третіх осіб розшукувати особу, що звернулася з заявою про видачу обмежувального припису; - заборона здійснювати листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Згідно ч.2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис строком на шість місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 500 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , а саме місця реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; ведення листування, терефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ч.4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved