Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. В позовній заяві він посилався на те, що 28 серпня 2015 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від спільного проживання мають спільну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позову просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомленою про дату та місце судового розгляду, своїм правом дати особисто пояснення в судовому засіданні не скористалася, однак через канцелярію суду подала відзив на позов. У відзиві зазначає, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, проте водночас просить вирішити вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, визначити місцезнаходження спільної малолітньої дитини [PERSON] . У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування\~судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 20 жовтня 2023 року, повторно виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 565, [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Від спільного проживання мають спільну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 жовтня 2023 року повторно виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 539. Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.\~3 ст. 105 СК України шлюб\~припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно доч.2\~ст. 112 СК України суд\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.\~10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди\~повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо вимог відповідачки зазначених у відзиві суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України\~суд\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в\~межах\~заявлених нею\~вимог\~і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних\~судом\~у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позов\~не містить\~вимог щодоподілу\~спільного майна\~подружжя,\~визначення місцезнаходження\~спільної малолітньої\~дитини,\~відповідачка із\~зустрічною позовною\~до суду\~не зверталась,\~тому суд\~позбавлений можливості\~вирішити зазначені\~вимоги одночасно\~з вимогами\~про розірвання\~шлюбу.\~ На підставі ст. ст.\~105, 110, 112, 114, 115 СК України та\~

Outcome: approved