Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-25 00:00:00

ТОВ «Водолій» звернулося 10.09.2018р. до суду з даним позовом у якому, з урахуванням остаточних уточнень, просило визнати незаконними та недійсними Рішення Одеської міської ради №7049-VI від 10.09.2015р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,0910 га за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та Рішення Одеської міської ради №7050-VI від 10.09.2015р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,0639 га за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; визнати недійсними свідоцтво про право власності земельної ділянки кадастровий 5110136900:38:002:0107 за адресою [ADDRESS] та номер 44444045 від 24.09.2015р. видане на ім`я [PERSON] та свідоцтво про право власності земельної ділянки кадастровий 5110136900:38:002:0108 за адресою [ADDRESS] та номер 44309864 від 22.09.2015р. видане на ім`я [PERSON] ; зобов`язати Одеську міську раду відновити ТОВ «Водолій» право постійного користування на земельну ділянку площею 0,1447га, яке виникло на підставі Рішення Одеської міськради №2405-XXII з урахуванням вилученої частини земельної ділянки площею 0,782 га на підставі Рішення Одеської міськради від 28.12.2001р. №3052-XXII та відновити інформацію про це право користування в земельно-кадастровій та містозабудовній документації, яка існувала до дня прийняття Одеської міськрадою Рішення №7049-VI та №7050-VI від 10.09.2015р. Позов вмотивовано тим, що 03.04.2001р. позивач придбав у ТОВ «Обрій» 26/100 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] . 17.04.2001 року Одеською міською радою було прийнято рішення №2405-ХХІІІ «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення ТОВ «Водолій» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га за адресою [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування домоволодіння». 17.05.2001 року було розроблено технічну документацію по складанню державного акту ТОВ «Водолій» для експлуатації та обслуговування домоволодіння за адресою [ADDRESS] , винесено в натурі межі земельної ділянки, про що складено відповідний акт, один примірник технічної документації передано в Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, про що зазначено на звороті титульного аркушу технічної документації. 28.12.2001 року Одеською міською радою прийнято рішення №3052-ХХІІІ, яким зі складу раніше наданої ТОВ «Водолій» земельної ділянки було вилучено її частину площею 0,782 га й передано у власність громадян за списком. ТОВ «Водолій» вважає, що право постійного користування земельною ділянкою виникло з моменту розроблення та затвердження технічної документації по складанню державного акту ТОВ «Водолій» для експлуатації та обслуговування вказаного домоволодіння та винесення в натурі межі земельної ділянки за вказаною адресою, про що складено відповідний акт від 17.05.2001 року. Представник позивача вказує, що отримання ТОВ «Водолій» державного акта є лише завершальною стадією оформлення документів, але в будь-якому разі його відсутність не свідчить про відсутність права постійного користування земельною ділянкою у товариства. Державна реєстрація права постійного користування земельної ділянки не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а лише фіксує факт його наявності. За таких обставин ТОВ «Водолій» вважає себе особою, якій належать права користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] площею 1.0434 га на підставі нині діючого рішення Одеської міської ради від 17.04.2001 року №2405-ХХІІІ. Представник позивача також зазначає, що 10.09.2015р. Одеська міськрада незаконно затвердила [PERSON] та [PERSON] проекти землеустрою та передачу їм у приватну власність земельних ділянок за адресами [ADDRESS] та 1/1 відповідно, не виконавши вимогу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015р. у справі №522/23442/13 та недотримавши процедури публікації проекту рішення органу місцевого самоврядування в засобах масової інформації, вказує на незаконність забудівлі за вказаними адресами, а тому просить позов задовольнити. 21.01.2021 року від Одеської міської ради до суду надійшли письмові пояснення у яких представник зазначив, що проти задоволення позову заперечує і вважає позов безпідставним, оскільки права користування земельної ділянкою у позивача не має. 2.02.2021 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи [PERSON] у яких він проти задоволення позову заперечував, посилаючись на їх безпідставність. Представник Юридичного департаменту ОМР просив розглядати справу за його відсутності, пояснень не надав. Від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до суду письмові пояснення не надходили. Ухвалою суду від 5.02.2021 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник Одеської міської ради проти задоволення позову заперечувала. Представник Юріцина проти задоволення позову заперечувала. Інші учасники справи у судове засідання своїх представників не направили. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.04.2001 року ТОВ «Обрій» та ТОВ «Водолій» уклали Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рюміною О.О., відповідно до якого ТОВ «Обрій» продало, а ТОВ «Водолій» купило 26/100 частин домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] , що складається із зазначених в схематичному плані літерами: Ф кам`яний спальний корпус, площею 418,4 кв.м.; Э кам`яний склад, площею 240,7 кв.м.; Х, У вбиральні; Ц душова; Ч, Ш сараї; Щ ТП; Ю,\~Ъ, Я веранди; №№ 7-10 огородження; IV мостіння. Загальна площа відчужуваного об`єкту складає 659,1 кв.м.; розташованих на території 10434 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 17.04.2001 року Одеською міською радою прийнято рішення №2405-ХХІІІ «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування домоволодіння». Одеська міська рада в п.п.1-2 зазначеного Рішення, вирішила затвердити технічну документацію з інвентаризації земельної ділянки та оформити ТОВ «ВОДОЛІЙ» документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування домоволодіння. Пунктом 3 вказаного рішення зобов`язано ТОВ «ВОДОЛІЙ»: 3.1. Замовити в управлінні земельних ресурсів оформлення документів, що посвідчують право постійного користування ТОВ «ВОДОЛІЙ» земельною ділянкою відповідно до п. 2 цього рішення. 3.2. Виконувати вимоги та умови щодо землекористування, визначені службами і організаціями міста та області, викладені у технічній документації з інвентаризації земельної ділянки. 3.3. Дотримуватися положень ст. ст. 40, 115 Земельного кодексу України. 15.05.2001 року ТОВ «Водолій» звернулось з заявою про видачу доручення на виготовлення технічної документації по складанню державного акта на право постійного користування та 15.05.2001 року Управління земельних ресурсів видало доручення №1261 Укргеоінформ на виконання землевпорядних робіт. 17.05.2001 року складено Акт встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої у постійне користування товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ», для експлуатації та обслуговування домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . 28.12.2001 року Одеською міською радою прийнято рішення №3052-ХХІІІ «Про зміну цільового призначення та надання у приватну власність громадянам України земельних ділянок, загальною площею 0,7820 га, за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель». Відповідно до п.п. 1 та 2 вказаного рішення Одеська міська рада вирішила вилучити з користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій» (за його згодою) земельну ділянку, загальною площею 0,7820 га, за адресою: [ADDRESS] , та затвердити проекти відведення земельних ділянок. Згідно з п. 3 зазначеного рішення Одеською міською радою змінено цільове призначення та надано безкоштовно у приватну власність громадянам України земельні ділянки, за рахунок земель, вилучених згідно до п. 1 цього рішення, за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель: 3.1. гр. [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] за проектом, площею 0,0820 га; 3.2. гр. [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] за проектом, площею 0,0820 га; 3.3. гр. [PERSON] земельну ділянку №3 за проектом, площею 0,0820 га; 3.4. гр. [PERSON] земельну ділянку №4 за проектом, площею 0,0820 га; 3.5. гр. [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] за проектом, площею 0,0820 га; 3.6. гр. [PERSON] земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,0820 га; 3.7. гр. [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] , площею 0,0720 га; 3.8. гр. [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] за проектом, площею 0,0720 га; 3.9. гр. [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] за проектом, площею 0,0730 га; 3.10. гр. [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] за проектом, площею 0,0730 га. Рішенням Одеської міської ради від 29.10.2014 року №5647-VI скасовані рішення Одеської міської ради без відшкодування замовнику витрат, пов`язаних з розробкою землевпорядної документації щодо відведення земельних ділянок, згідно з переліком, в якому зокрема зазначено рішення від 17.04.2001 року «Про затвердження технічної документації земельної ділянки та надання оформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ» документів, що підтверджують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування домоволодіння». Підстава для скасування: у зв`язку з неможливістю його виконання. 10.09.2015 року Одеська міська рада прийняла рішення №7049-VI, відповідно до якого Одеська міська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 51101369:38:002:0107) площею 0,0910 га, за адресою: [ADDRESS] , та передати гр. [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку (землі житловою та громадської забудови міста), вказану у пункті 1 цього рішення, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 10.09.2015 року Одеська міська рада прийняла рішення №7050-VI, відповідно до якого Одеська міська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 51101369:38:002:0108) площею 0,0639 га, за адресою: [ADDRESS] , та передати гр. [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку (землі житловою та громадської забудови міста), вказану у пункті 1 цього рішення, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зазначені рішення відповідача були реалізовані [PERSON] та [PERSON] . 07 жовтня 2015 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила житловий будинок літ. «А,А1», загальною площею 237,9 кв.м. по [ADDRESS] договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом ОМНО Брандіс А.Б. 07 жовтня 2015 року [PERSON] (від його імені по довіреності діяла дочка [PERSON] ) продав, а [PERSON] купила житловий будинок літ. «А,А1,А2» по [ADDRESS] загальною площею 356 кв.м. - договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом ОМНО Брандіс А.Б. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Частиною 2 ст. 92 ЗК України визначено, що\~ права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", та акціонерне товариство, утворене відповідно до Закону України "Про акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; е) оператор газотранспортної системи, оператор газосховища та оператор системи передачі; є) господарські товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначені\~частиною першою\~статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності"; ж) акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України", утворене відповідно до Закону України "Про суспільні медіа України". Згідно з ч. 1 ст.152 ЗК України\~ держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України\~ власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 ст. 153 ЗК України визначено, що\~ захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Згідно ст. 23 ЗК України право власності або право користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. На підставі рішення Одеської міської ради №2405-ХХІІІ «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування домоволодіння» Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 15.05.2001 року надано інституту Укргеоінформ доручення №1261 щодо виконання на замовлення ТОВ «ВОДОЛІЙ» землевпорядних робіт, а 16.05.2001 року технічне завдання №3441 на розробку технічної документації по укладенню документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою. На час прийняття Одеською міською радою вказаного рішення діяв Земельний Кодекс України (№ 561-ХІІ від 18.12.1990 р.), який чітко визначав момент, з якого особа набуває прав землекористування. Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України (№ 561-ХІІ від 18.12.1990 р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Частиною ж 2 зазначеної статті було визначено, що приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. З матеріалів справи вбачається, що документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою ТОВ «ВОДОЛІЙ» не отримувало та відповідно до положень ст. 22 ЗК України приступати до використання земельної ділянки права не мало. Також встановлено, що ТОВ Водолій після зміни площі та конфігурації земельної ділянки, яка залишилася в результаті прийняття Одеською міською радою рішення № 3052-ХХІІІ від 28.12.2001 року, не замовило нову технічну документацію по складанню державного акту, встановлення в натурі межі земельної ділянки площею 0,2614 га, за адресою: [ADDRESS] не було зроблено, та позивач відповідно не отримував документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою. З наведеного вбачається, що у ТОВ «Водолій» не виникло право постійного користування спірною земельною ділянкою, а відтак у позивача відсутнє право вимоги щодо знесення самочинних будівель, витребування земельних ділянок та усунення перешкод в користуванні ними. Щодо вимог про визнання недійсними свідоцтво про право власності земельної ділянки кадастровий 5110136900:38:002:0107 за адресою [ADDRESS] та номер 44444045 від 24.09.2015р. видане на ім`я [PERSON] та свідоцтво про право власності земельної ділянки кадастровий 5110136900:38:002:0108 за адресою [ADDRESS] та номер 44309864 від 22.09.2015р. видане на ім`я [PERSON] суд зазначає наступне. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову. Так, позивачем, з урахуванням остаточних уточнень, позов пред`явлено до Одеської міськради. Клопотань про залучення співвідповідачами [PERSON] та [PERSON] позивач не заявляв. Отже оскільки позовні вимоги про визнання незаконним та недійсним з моменту прийняття Рішень відповідача від 10.09.2015р. якими затверджено [PERSON] та [PERSON] проекти землеустрою та передачу їм у приватну власність земельних ділянок за адресами [ADDRESS] та 1/ [ADDRESS] та про визнання недійсними вищевказаних свідоцтв про право власності земельної Вєтрова та [PERSON] пред`явлена тільки до Одеської міської ради, без осіб, на права яких вони безпосередньо впливають, і такі особи визначені позивачем як треті особи, то такі позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимоги щодо зобов`язання Одеську міську раду відновити ТОВ «Водолій» право постійного користування на земельну ділянку площею 0,1447га, суд зазначає наступне. Позивач зазначає, що у нього виникло право постійного користування земельною ділянкою саме площею 0,1447 га. У 2013 році ТОВ «Водолій» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/23442/13-а з адміністративним позовом до Одеської міської ради, Одеського міського управління земельних ресурсів за участю третіх осіб Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання дій Одеського міського управління земельних ресурсів щодо невидачі ТОВ «Водолій» документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою відповідно до п.2 Рішення Одеської міської ради від 17.04.2001 року № 2405-XXIII «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення ТОВ «Водолій» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування домоволодіння» протиправними; зобов`язати Одеське міське управління земельних ресурсів на виконання п.п.2,4 Рішення Одеської міської ради від 17.04.2001 року № 2405-XXIII «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення ТОВ\~«Водолій» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування домоволодіння» видати ТОВ «Водолій» документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування домоволодіння» та внести відповідні зміни до земельно-облікової документації; стягнути моральну шкоду. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 року, залишеній без змін постановою Вищого адміністративного суду України від\~02.06.2016 року у справі №522/23442/13-а встановлено, що: «Відповідно до п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Відповідно до ст.92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації та релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності. Цей перелік є вичерпним та на позивача він не розповсюджується.» Судове рішення набрало законної сили. Статтею 92 Земельного кодексу України визначено чітке коло суб`єктів, які можуть набувати право постійного користування із земель державної та комунальної власності, однак ТОВ «Водолій» за видом власності та організаційно-правовою формою не належить до переліку цих суб`єктів. Оскільки позивач не надав суду доказів існування у нього права постійного користування на земельну ділянку площею 0,1447га, і право власності Вєтрова і [PERSON] на вищевказані земельні ділянки у судовому порядку не скасовані, то і підставі для зобов`язання цієї вимоги суд не вбачає. Сторона позивача не довела суду, що її права якимось чином порушуються власником земельних ділянок за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м.Одеси 15.07.2021р. по справі. Задоволено клопотання сторони позивача і призначено судову\~земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. За результатами проведеної експертизи, експерт у висновку №23-578 від 28.07.2023р. зазначив, що встановити чи перетинаються або накладаються на місцевості, на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , яка надана Товариству з обмеженою відповідальністю «Водолій» (код ЄДРПОУ 31370340) у постійне користування рішенням Одеської міської ради від 17.04.2001 \~ \~ \~ \~№ 2405-ХХІ11 «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , межі якої встановлені Технічною документацією по складанню державного акту ТОВ «Водолій» для експлуатації та обслуговування домоволодіння за адресою [ADDRESS] , розробленій Одеським відділенням інституту «Укргеоінформ» 17.05.2001р. (з урахуванням вилученої частини земельної ділянки площею 0,782 га., на підставі Рішення Одеської міської ради від 28 грудня 2001 року № 3052-ХХІІІ, що встановлені у технічній документації по перенесенню проекту відведення земельних ділянок в натуру та складанню державних актів на право приватної власності на землю, надану гр.гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва обслуговування власних будинків і господарських будівель за адресою [ADDRESS] від 12.06.2002 р.) інші земельні ділянки, а саме земельні ділянки [PERSON] , кадастровий номер: 5110136900:38:002:0107, площею 0,0910 га за адресою: [ADDRESS] , яка надана у приватну власність Рішенням Одеської міської ради № 7049-V1 від 10.09.2015 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. [PERSON] у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0910 га, за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та [PERSON] , кадастровий номер: 5110136900:38:002:0108, площею 0,0639 га за адресою: [ADDRESS] , яка надана у приватну власність Рішенням Одеської міської ради № 7050-V1 від 10.09.2015 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. [PERSON] у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0639 га, за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - не надається можливим. Після цього, під час виконання судом вимог ст.241 ЦПК України, стороною позивача до суду 29.11.2023р. подано клопотання про поновлення позивачу строку на подання доказів з наданням висновку експерта №041/2023 від 14.11.2023р. виконаного ПП «Одеський НДЦЕД ім.Скибинського С.С.». Представники Одеської міськради, та третіх осіб Юріцина та Вєтрова проти задоволення клопотання заперечували. Отже, оскільки цей доказ подано у порушення строків передбачених ст.83 ч.2 ЦПК України, сторона позивача не зверталася до суду з клопотанням про встановлення додаткового строку для подання доказів, як то передбачено ст.83 ч.5 ЦПК України, і суд не вбачає поважності причин такого пропуску, то на підставі ст.83 ч.8 ЦПК України вказаний доказ до розгляду не приймає. Інші обставини наведені позивачем, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме, на порушення його прав постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434га, оскільки суд не встановив наявності такого права у позивача, а також факту того, що власники вказаних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] , якимось чином порушують права позивача. До посилань сторони позивача як на самостійну вимоги про скасування оспорюваних рішень відповідача через недотримання процедури публікації проекту рішення органу місцевого самоврядування в засобах масової інформації, суд ставиться критично, оскільки навіть за умови допущення порушення порядку оприлюднення проектів актів органу місцевого самоврядування, лише сам факт такого порушення не може виступати підставою для скасування рішень цього органу, що не стосується прав та обов`язків позивача у справі. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року у справі № 522/18588/17. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як належним чином не обґрунтовані та не доведені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed