Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-05 00:00:00

05 січня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що вони з [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному забезпеченні. Кошти на утримання дитини відповідач не надає, хоча відповідно до чинного законодавства зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області) (а.с. 2). Положенням ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Положенням ч. 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Враховуючи наведене, суд приходить висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 05 січня 2024 року. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved