Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , Приватного нотаріуса Верповської Олени Володимирівни про визнання прилюдних електронних торгів з продажу нерухомого іпотечного майна недійсними, скасування протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності на нерухоме іпотечне майно та запису щодо державної реєстрації права власності. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2022, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 10.05.2023, у задоволенні позовних вимог - відмовлено. 17.08.2022 за допомогою поштового відправлення «Укрпошта» представником відповідача 3 [PERSON] - адвокатом Максименком Костянтином Миколайовичем скеровано на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2023 заяву представника відповідача 3 [PERSON] - адвоката Максименка Костянтина Миколайовича про ухвалення додаткового рішення - залишено без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 01.12.2023 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2023 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Протоколом передачі судової справи від 23.01.2024 дану справу передано судді Каліушку Ф.А., як раніше визначеному складу суду. Ухвалою суду від 24.01.2024 заяву представника відповідача 3 [PERSON] - адвоката Максименка К.М. про ухвалення додаткового рішення за наслідком розгляду даної справи №753/19968/20 призначено до розгляду. В судове засідання, яке відбулося 01.02.2024, сторони не з`явились, однак 25.01.2024 представником [PERSON] - адвокатом Максименком К.М. сформовано в системі електронний суд заяву, у якій останній заявлені вимоги щодо ухвалення додаткового рішення суду про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. підтримав та прохав суд задовольнити в повному обсязі, а також вказав здійснювати розгляд справи у його відсутність та у відсутність відповідача 3 [PERSON] . Будь-яких процесуальних документів таких як заперечення та/або клопотання від інших учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, заяву та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника відповідача 3 [PERSON] - адвоката Максименка Костянтина Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Проте, згідно п. 6.51 висновку Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18 передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. З матеріалів справи вбачається, що за допомогою поштового відправлення «Укрпошта» 01.04.2021 від відповідача 3 [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що з метою отримання правничої допомоги в рамках розгляду даної справи, 26.03.2021 між АО «Аксіо» та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги №7/21 та розмір витрат, які вона очікує понести на професійну правничу допомогу становить 20 000,00 грн. Окрім цього, заявила, що докази на підтвердження розміру заявлених витрат будуть подані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. До відзиву долучила копію договору про надання правничої допомоги №7/21 від 26.03.2021 (том 1 а.с. 59-64). 12.08.2022 суддею оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог за позовом [PERSON] до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , Приватного нотаріуса Верповської Олени Володимирівни про визнання прилюдних електронних торгів з продажу нерухомого іпотечного майна недійсними, скасування протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності на нерухоме іпотечне майно та запису щодо державної реєстрації права власності - відмовлено. 15.08.2022 відповідач 3 [PERSON] отримала копію вступної та резолютивної частини рішення суду, що підтверджується її власноручним підписом у розписці (том 3 а.с. 59). 17.08.2022 за допомогою поштового відправлення «Укрпошта» представником відповідача 3 [PERSON] - адвокатом Максименком К.М. скеровано на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви долучено: копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 15.08.2022; копію акту про надання правничої допомоги від 15.05.2022 за договором про надання правничої допомоги №7/21 від 26.03.2021; копію рахунку на оплату гонорару №7/21 від 15.08.2022 разом з копією квитанції №0.0.2643282282.1 від 16.08.2022 про оплату правничої допомоги згідно договору №7/21 від 26.03.2021 на загальну суму 20 000,00 грн., а також надано докази направлення даної заяви з доданими до неї документами іншим учасникам справи (том 4 а.с. 89-99). Отже, матеріалами справи підтверджується, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу направлені представником відповідача 3 до суду у рамках встановлених ЦПК України порядку і строків подання цих доказів. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання професійної правничої допомоги представником відповідача 3 надано до суду такі докази: копію договору про надання правничої допомоги №7/21 від 26.03.2021; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 15.08.2022; копію акту про надання правничої допомоги від 15.05.2022 за договором про надання правничої допомоги №7/21 від 26.03.2021; копію рахунку на оплату гонорару №7/21 від 15.08.2022; копію квитанції №0.0.2643282282.1 від 16.08.2022 про оплату правничої допомоги згідно договору №7/21 від 26.03.2021 на загальну суму 20 000,00 грн. Отже, 26.03.2021 між Адвокатським об`єднанням «АКСІО» та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги №7/21, за умовами якого об`єднання зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу у Дарницькому районному суді м. Києва у справі №753/19968/20, а саме: підготувати відзив на позовну заяву, брати участь в судових засіданнях; подавати заяви, клопотання та заперечення, а також вчиняти інші процесуальні дії, необхідні для належного захисту прав та інтересів клієнта (п. 1). Не пізніше 3-ох робочих днів з дня ухвалення судом рішення по справі або ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, сторони підписують акт про надання правничої допомоги, у якому зазначається витрачений адвокатом час (п. 8). За надання правничої допомоги клієнт сплачує об`єднанню гонорар з розрахунку 2 000,00 грн. за одну годину роботи адвоката. Загальна сума гонорару визначається сторонами в акті про надання правничої допомоги та оплачується протягом 3-ох робочих днів з дня його підписання (п. 9). Договір набуває чинності з 26.03.2021 і діє до 31.12.2022 (п. 10). Як було зазначено вище, 12.08.2022 суддею оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду, яку відповідач 3 [PERSON] отримала 15.08.2022. Так, 15.08.2022 між АО «АКСІО» та [PERSON] підписано акт надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №7/21 від 26.03.2021, а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, відповідно до якого адвокатом Максименком К.М. були виконані наступні роботи (надані послуги): - ознайомлення з документами наданими [PERSON] в кількості 300 аркушів, а саме: позовною заявою [PERSON] , відзивами на позовну заяву приватного виконавця Телявського А.М., ДП «Сетам», приватного нотаріуса Верповської О.В. та долученими до них документами - 1 год.; - ознайомлення з актуальною судовою практикою щодо оскарження прилюдних торгів - 30 хв.; - підготовка відзиву на позовну заяву [PERSON] - 2 год. 30 хв.; - участь в судовому засіданні, яке відбулося 21.04.2021 - 10 хв.; - підготовка апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2021 про зупинення провадження у справі №753/19968/20 - 2 год. 20 хв.; - участь в судових засіданнях 01.02.2022 та 11.08.2022 - 30 хв.; - участь в судових засіданнях 21.07.2022 - 1 год. та 10.08.2022 - 1 год. 30 хв. Загальний обсяг витраченого адвокатом часу на надання правничої допомоги становить 10 год., загальна сума гонорару за надання правничої допомоги становить 20 000,00 грн. Клієнт прийняла надану правничу допомогу та не має жодних претензій до об`єднання щодо якості, повноти та строків її надання. Відповідно до квитанції №0.0.2643282282.1 від 16.08.2022 [PERSON] сплатила за рахунком АО «Аксіо» надані адвокатом послуги згідно договору про надання правничої допомоги №7/21 від 26.03.2021 у розмірі 20 000,00 грн. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу позивач в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подала. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Так, представником відповідача 3 заявлено до стягнення з позивача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. за надання адвокатом правничої допомоги в рамках даної цивільної справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до висновку, що заявлена представником відповідача 3 сума у розмірі 20 000,00 грн. відповідає критеріям реальності, обґрунтованості та розумності, оскільки відповідна професійна правнича допомога була доцільною і необхідною для належного захисту прав та інтересів відповідача 3. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України). Отже, враховуючи те, що ані представником позивача, ані позивачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлено, суд вважає доведеним і обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн., як такий, що узгоджується з реальною і фактично наданою професійною правничою допомогою. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що представник відповідача 3 надав належні та допустимі докази на доведення витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, а також враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на позивача витрат відповідача 3 на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved