Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

І. Виклад позиції позивачів та відповідачів. 11.10.2023 року позивачі, звернулись до суду з позовом, в якому просять позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] та [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що наказами завідувача сектору «Служба у справах дітей» відділу освіти та гуманітарного розвитку Музиківської сільської ради Херсонського району Херсонської області від 01 вересня 2023 року за № 02 та 03 в сім`ю [PERSON] влаштовано дітей, які залишилася без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані накази прийнято з урахуванням їх заяв - [PERSON] та [PERSON] від 28.08.2023, про тимчасове влаштування в їх сім`ю дітей [PERSON] та [PERSON] . Фактично ж діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають в їх родині вже понад 8 років, про що відомо практично всім мешканцям сел Висунці та Загорянівка Херсонського району Херсонської області. Позивач [PERSON] є рідною сестрою Відповідача [PERSON] , [INFO] , яка є біологічною матір`ю дітей та, відповідно, рідною тіткою дітей. Позивач [PERSON] - чоловік [PERSON] та дядько дітей. Вони всі ці роки марно сподівалися, що рідні батьки дітей - [PERSON] та [PERSON] змінять свій спосіб життя та своє ставлення до дітей, перестануть зловживати спиртними напоями та заберуть дітей додому. Всі ці вісім років позивачі фактично виконують всі батьківські обов`язки відносно дітей, вирішують нагальні проблеми та питання щодо дітей. У зв`язку з цим ними було прийнято рішення про офіційне розв`язання вказаного питання щодо позбавлення батьківських прав біологічних батьків відносно їх дітей та встановлення дітям відповідного соціального статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. Крім того, діти також виявили бажання щодо участі у вирішенні вказаного питання щодо позбавлення батьківських прав їх біологічних батьків. Відповідачі правом подання відзиву не скористалися. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.11.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які усунуто 05.12.2023. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2023 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачі у судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутність. Позовні вимоги позивачі підтримують повністю, просять їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просять судовий розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, щодо заяви [PERSON] , яку зареєстровано 08.02.2024 року, то суд приймає її, оскільки 07.02.2024 року канцелярією суду повідомлено щодо перебування її у скриньці суду та неможливістю реєстрації, у зв`язку з відсутністю електропостачання. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, постановив: розглядати справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Позивачі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 10.08.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, серії [NUMBER] . Позивачі позитивно характеризуються за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебувають, до кримінальної відповідальності не притягувалися, судимостей не мають, в розшуку не перебувають, [PERSON] має земельну ділянку у власності де займається веденням сілянського господарства вирощуванням культур для власного споживання та продажу, що підтверджено долученими довідками. [PERSON] народився [INFO] у с.Загорянівка Білозерського району Херсонської області, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Східненською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис №04, де батьками зазначені відповідачі. [PERSON] народилася [INFO] у м.Херсон Херсонської області, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №224, та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00025511441, де матір`ю зазначена відповідач [PERSON] , а відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до заяв від 28.08.2023 року дітей [PERSON] та [PERSON] , вони не заперечують проти їх тимчасового влаштування в сім`ю позивачів. Відповідно до заяв позивачів від 28.08.2023 року вони просять та не заперечують щодо тимчасового влаштування до них в сім`ю дітей [PERSON] та [PERSON] . Наказом Сектору «Служби у справах дітей» відділу освіти та гуманітарного розвитку Музиківської сільської ради Херсонського району Херсонської області від 01.09.2023 року №02 та 03 тимчасово влаштовано в сім`ю позивачів дітей [PERSON] та [PERSON] до прийняття рішення про влаштування дитини. Згідно заяв до Служби у справах дітей від 29.08.2023 відповідача [PERSON] вона відмовляється від прав щодо її дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно заяви до Служби у справах дітей від 21.09.2023 відповідача [PERSON] він відмовляється від прав щодо його дитини [PERSON] . Довідками від 22.08.2023 року підтверджено, що діти навчаються в Степанівській ЗЗСО №17 Херсонської міської ради. Зі змісту виписок з медичних карток дітей, їх характеристик зі школи та довідок старостату Степанівського округу Херсонської міської ради, вбачається, що вихованням і розвитком дітей займаються лише позивачі. Згідно довідок Музиківської сільської військової адміністрації від 27.09.2023 року відповідачі не займаються вихованням та матеріально не утримують дітей, діти проживають в сім`ї позивачів, які самостійно займаються вихованням дітей. З долучених відомостей вбачається, що [PERSON] допомоги не отримує, а [PERSON] має заборгованість по аліментам. Згідно висновків, затверджених розпорядженнями Музиківської сільської військової адміністрації Херсонського рапйону Херсонської області від 05.09.2023 №132 ОД та від 26.09.2023 №156 ОД, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав: по відношенню дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та по відношенню дитини [PERSON] - [PERSON] . За змістом акту обстеження умов проживання від 28.08.2023, складеного комісією у складі завідувача сектору ССД та начальником ВОГР, позивачі надали свою згоду щодо прийняття рішення прийняти під опіку дитину [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він в тому числі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частинами 4-5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №686/16892/20 від 03.08.2022 у справі №306/7/20 від 07.12.2022 у справі №562/2695/20 від 11.01.2023 у справі №461/7447/17. Таким чином, суд має встановити усі фактичні обставини і визначити, у чому саме полягає свідоме та умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, чи є рішення суду таким, що ухвалене в інтересах дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №465/3694/14-ц (провадження №61-36265св18). Аналогічна правова позиція сформована у постанові Верховного суду від 07.02.2019 у справі №713/63/17 (провадження №61-27680св18). У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Saviny v. Ukraine» («Савіни проти України»), заява №39948/06 зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Під час судового розгляду встановлено, що відповідачі обов`язків по вихованню своїх дітей не виконують, їх життям та здоров`ям не цікавляться, допомоги на утримання дітей не надають, діти тривалий час проживають з позивачами, а тому суд дійшов висновку, виходячи з інтересів дітей, про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні позову, з відповідачів слід стягнути на користь кожного позивача по 1073,60 гривень з кожного відповідача в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved