Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

07 грудня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 08 вересня 2007 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 418. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають, окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Просить залишити їй прізвище присвоєне при державній реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Також, просить не стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір. Відповідачем у встановлений законом строк направлений до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, визнає вказані у позові обставини. Вказав, що на теперішній час він разом з позивачкою та їх дітьми мешкає у Польщі. Стосунки між ними погіршилися, фактично шлюбні відносини не підтримують, це сталося через системне непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери. Спільного господарства не ведуть. З вересня 2022 року мешкають окремо. Відсутні спори щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна. Дітей в добровільному порядку забезпечує всім необхідним для розвитку та життя. Просить проводити судове засідання за його відсутності. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від її представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого повторно 11 вересня 2018 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 08 вересня 2007 року, який зареєстрований Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №418. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Сторони від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24 квітня 2012 року, серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , відповідно до повного витягу з акту про народження від 14 серпня 2018 року, яка є громадянкою України, що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 30 листопада 2018 року № 61317/19-536-604, виданого Генеральним Консулом України в Кракові; [PERSON] , [INFO] , відповідно до скороченого витягу з акту про народження від 21 грудня 2020 року, який є громадянином України, що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 28 січня 2021 року № 61317/19-536-112, виданого Генеральним Консулом України в Кракові. Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу, в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з чим, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, присвоєне при державний реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Оскільки позивач не наполягав на вимогах щодо стягнення з відповідача судового збору, суд вважає за можливе залишити їх за останньою.

Outcome: approved