Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах у Державному закладі «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» на посаді лікаря - стоматолога - терапевта з 01 серпня 2022 року по 10 квітня 2023 року. 10 квітня 2023 року відповідачем видано наказ №36/вк про звільнення [PERSON] з займаної посади на підставі п.1.ст.40 КЗпП України. Даний наказ позивач вважає протиправним, а своє звільнення незаконним та таким, що не відповідає вимогам статей 40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, оскільки відповідачем було не додержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, відповідач мав можливість, але не здійснив переведення позивача на іншу роботу на тому ж підприємстві та не врахував наявність у позивача переважного права залишення на роботі. Позивач наголошує, що від отримання повідомлення про за планове звільнення лікарю - стоматологу - терапевту № 254 від 04.01.2023р. позивач відмовилася, про що було складено акт №1 від 10.01.2023р. В даному повідомленні вказано, що звільнення відбудеться 01 квітня 2023року, однак звільнення позивача не відбулося, відповідного наказу про звільнення від відповідача не надходило, тому позивач продовжила виконувати свої трудові обов`язки в звичному режимі. Повідомлення про наступне вивільнення 10.04.2023року позивач не отримувала, відповідачем всупереч вимог чинного законодавства їй не було запропоновано жодної посади. Крім того, звільнення позивача було здійснено відповідачем з грубим порушенням трудового законодавства, оскільки ним всупереч статті 42 КЗпП України не визначалась продуктивність праці працівників з метою вирішення питання про наявність в них переважного права на залишення на роботі. Отже, відповідачем не виконано вимоги статті 42 КЗпП України, що призвело до порушення трудових гарантій позивача як працівника. З підготовлених відповідачем наказів про скорочення працівників товариства неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, на підставі яких саме критеріїв відповідач дійшов висновку про звільнення саме позивача. Звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України відбулось відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 13 жовтня 2022 року № 1861 «Про реорганізацію державного закладу «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України». Наказом МОЗ України № 1861 було прийнято рішення реорганізувати Державний заклад «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» шляхом його приєднання до державної установи «Інститут психіатрії, судово- психіатрічної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». Окрім того позивач за віком підпадає під пільгову категорію осіб, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, окрім того позивач є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 13.06.2012р. Враховуючи викладене позивач наголошує, що при звільненні були порушені права позивача, а тому є всі підстави для визнання незаконним наказу від 10 квітня 2023 року №36-вк та поновлення [PERSON] на посаді лікаря - стоматолога - терапевта. На підставі вищезазначеного, позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ №36/вк від 10.04.2023 про звільнення [PERSON] , [INFO] , лікаря-стоматолога-терапевта Консультативного поліклінічного відділення для дорослих у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України; зобов`язати ДЗ «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» внести до трудової книжки відомості про скасування наказу №36/вк від 10.04.2023 про звільнення [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати ДЗ «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» внести запис про поновлення на роботі [PERSON] , [INFO] , лікаря-стоматолога-терапевта; стягнути з ДЗ «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] , [INFO] , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 10.04.2023 по дату фактичного проведення розрахунку; стягнути з ДЗ «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] , [INFO] , відшкодування моральної шкоди в сумі 40 000,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києві від 08.11.2023 року замінено сторону відповідача у цивільній справі №756/4048/23 з Державного закладу «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» на належного відповідача Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». 30 січня 2024 року в судовому засіданні від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої просив суд постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати Наказ № 36/вк від 10 квітня 2023 року про звільнення [PERSON] , [INFO] , лікаря - стоматолога- терапевта Консультативного поліклінічного відділення для дорослих у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України; поновити [PERSON] , [INFO] , на посаді лікаря - стоматолога-терапевта Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ 04803492) з 10.04.2023 року, або ж на рівнозначній посаді у разі скорочення вказаної посади; стягнути з Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ 04803492) за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] , [INFO] , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 60195,70 грн., (шістдесят тисяч сто дев`яносто п`ять гривень сімдесят копійок). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти наданого позову заперечив, Наказом МОЗ № 1861 прийнято то рішення про реорганізацію відповідача. Пунктом 6 зазначеного наказу встановлено, що до голови Комісії з реорганізації закладу переходять повноваження щодо управління справами закладу на період до завершення його реорганізації. Підпунктом 12 пункту 5 Наказу голові Комісії з реорганізації закладу забезпечити у тримісячний строк з дня підписання цього наказу завершення реорганізації закладу. 14 жовтня 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення державного закладу «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» та встановлений термін для пред`явлення кредиторами своїх вимог до 14 грудня 2022 року. 1 січня 2023 року було введено в дію новий штатний розпис закладу із тимчасовими посадами до 01.04.2023 року, який був затверджений головою Комісії з реорганізації. З 01.04.2023 року зазначена посада «лікаря-стоматолога-терапевта» Консультативного поліклінічного відділення для дорослих штатним розписом передбачена не була та підлягала скороченню. 26 грудня 2022 року Міністром охорони здоров`я України затверджено нову структуру державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». До структур Інституту включено новий відокремлений структурний - Спеціалізований центр радіаційного захисту населення. Як вбачається з попередньої структури Інституту, затвердженої Міністерством МОЗ України 16 листопада 2021 року, зазначений відокремлений підрозділ відсутній. Спеціалізований центр фактично перебрав на себе частину функцій та завдання, які раніше виконував заклад, що вбачається зі змісту Положенням про Спеціалізований центр радіаційного захисту населення державної установи «Інститут і судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ затвердженого наказом Інституту від 27 грудня 2022 року № 84. 01 січня 2023 року в дію введено штатний розпис Спеціалізованого центру Інституту на 2023 рік. При цьому посада «лікаря-стоматолога-терапевта» в штатному розписі Спеціалізованого центру з 01 січня 2023року відсутня. Таким чином в закладі відбулися зміни в організації виробництва і праці, що стало підставою для вивільнення працівників в тому числі [PERSON] на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України, оскільки у відповідача була відсутня можливість переведення за її згодою на іншу роботу та відсутня перевага в залишенні на роботі. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач не виконав обов`язок щодо надання пропозицій про всі наявні на підприємстві вакансії протягом двох місяців. Наполягає на тому, що згідно наданого відповідачем штатного розпису вакантні посади були наявні. Позивач вважає, що прийняття спірного наказу про його звільнення відбулося з порушенням ст.42 КЗпП України, що призвело до порушення трудових гарантій його як працівника. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved