Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-31 00:00:00

05.12.2023 позивачка звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 28.04.2012 Самотоївською сільською радою Краснопільського району Сумської області, актовий запис №04; покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 28 квітня 2012 року у Самотоївській сільській раді Краснопільського району Сумської області, актовий запис №04. Від шлюбу сторони мають двох дітей. Сімейне життя у подружжя не склалося, відповідач періодично застосовував психологічне та фізичне насилля відносно позивачки та дітей, позивачка не має бажання будувати спільне життя разом, оскільки така поведінка відповідача є небезпечною для неї та дітей. У подружжя немає спільного погляду на подальше спільне життя, вони проживають окремо з липня 2023 року. Сторони ведуть окреме господарство, мають окремий бюджет, не мають спільних зобов`язань, планів, задач. Позивачка просить не надавати строк для примирення, оскільки воно є неможливим, недоречним і суперечить інтересам кожного із подружжя. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 08.12.2023 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 08.01.2024. Відповідач відзиву на позов не подав, але надіслав засобами електронного зв`язку 05.01.2024 клопотання за вх. № ЕП-29 про відкладення розгляду справи до червня 2024 року, оскільки він на даний час перебуває у Польщі, проти позову заперечує, знайти адвоката не має можливості. Суд частково задовольнив клопотання відповідача та відклав розгляд справи до 01.02.2024, оскільки відкладення розгляду справи на більш пізній термін призведе до порушення строків розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, визначених цивільним процесуальним законодавством. Позивач у судове засідання не прибула, разом з позовною заявою направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання, яке відбулось 01.02.2024 не прибув, пояснень своєї позиції щодо заперечень проти позову до суду не подав. Судова повістка про відкладення судового розгляду справи направлена відповідачеві на електронну адресу, повідомлену ним у клопотанні від 04.01.2024, оскільки останній повідомив, що на даний час проживає у м. Варшава, Польща, таким чином відповідач є таким, що повідомлений про дату розгляду справи. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи факт належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, його неявку та неподання відзиву на позов, а також з урахуванням позиції позивачки, судом на підставі статей 280-281 ЦПК України постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 28 квітня 2012 року у Самотоївській сільській раді Краснопільського району Сумської області, актовий запис №04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до положень частини першої статті 12 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частин першої та другої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За змістом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина третя статті 105 вказаного Кодексу визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, частина перша якої надає одному із подружжя право звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, сторони не мають наміру вживати заходів до примирення. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач своєї позиції стосовно суті спору не висловлював, однак із змісту позову вбачається, що він не наполягає на збереженні сім`ї, водночас наявність спільних з позивачкою малолітніх дітей перешкоджає розірванню шлюбу у позасудовому порядку. Разом з тим відповідач у клопотанні від 04.01.2024 хоча і заперечив проти позову, однак не навів жодних підстав, за яких було б можливе відновлення шлюбних відносин з позивачкою, які заходи ним вчинялись для збереженні сім`ї, тому суд вважає такі заперечення відповідача безпідставними, необґрунтованими та спрямованими на затягування розгляду справи. Спір про майно на час розгляду справи у суді відсутній. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з приписами частини другої, абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статті 113 Сімейного кодексу України надає особі, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивачки, що на даний час спільне проживання сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей, тобто фактично шлюб не існує, примушування до перебування у шлюбі без згоди одного з подружжя є неправомірним, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню. У відповідності до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивачці за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved