Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-06 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся заявник [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин, де заінтересованою особою є Дніпровський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Заявник зазначив, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. [INFO] син помер вдома після отриманих контузій та поранень під час проходження військової служби та участі у бойових діях в лавах ЗСУ, що підтверджено свідоцтвом про смерть. Після його смерті, з метою отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», батько (заявник) звернувся до Дніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Однак, йому було відмовлено через розбіжності у написанні прізвищ, а саме: заявник [PERSON] , а його син [PERSON] . Заявник стверджує, що така описка у написанні їх прізвища сталася через помилковий переклад прізвища з російської на українську мову. За наведеного заявник змушений звернутися до суду із даною заявою, у якій просить суд встановити факт родинних відносин а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є сином заявника [PERSON] . Ухвалою суду від 24.01.2024 було відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження; в судове засідання викликати заявника та заінтересованих осіб. Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином; надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Всебічно та повно дослідивши надані докази у справі, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] та має РНОКПП: [NUMBER] , що підтверджено копією паспорту громадянина України [NUMBER] та копією картки платника податків. [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3215. Батьками записано: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно Відділом ДРАЦС по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах ГТУЮ у Дніпропетровській області від 09.07.2019. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] про що складено відповідний актовий запис № 434 та Царичанським відділом ДРАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] Розглядаючи заявлені вимоги суд виходив із наступного. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що відображає п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вирішуючи питання про достатність доказів, наданих заявником на підтвердження поданої ним вимоги, суд звертає увагу на те, що на сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt). Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Надані заявником докази разом у своїй сукупності дають можливість суду зробити висновок про те, що з високою вірогідністю можна стверджувати, що фактично заявник [PERSON] , та [PERSON] , якого записано батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є однією й тією ж особою. Різниця у написанні прізвища у свідоцтві про народження [PERSON] та його батька « [PERSON] виникла в результаті хибного перекладу прізвища з російської мови на українську мову. Метою встановлення даного факту є отримання заявником одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». За наведеного, заява підлягає задоволенню, шляхом встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] , а саме того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] . Заявником при подачі заяви до суду сплачено судовий збір у повному обсязі, тож суд вважає вірним витрати по сплаті судового збору залишити за заявником. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved