Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-24 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , який діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до\~суду з даним позовом вказуючи,\~що з 01.08.2009 сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі. У шлюбі\~у них народилася\~дитина \~донька [PERSON] , [INFO] . З 25 вересня 2023 року позивачка та відповідач не проживають спільно, оскільки позивачка разом з дитиною виїхали та тимчасове проживання, як біженці, до Польщі, де вони проживають і на даний час. Відповідачем подана заява до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області про розірвання шлюбу. Оскільки дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, вона вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, оскільки вона потребує матеріальної допомоги з його боку, а він повинен таку допомогу надавати. Позивачка не має змоги забезпечити дитину всім необхідним самотужки, приймаючи до уваги, що вона не працює і доходу не отримує. Відповідач працює у філії «Вільногірський ГМК» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», розмір його заробітної плати їй не відомий, він фізично здоровий та не має на утриманні інших непрацездатних осіб, стягнень із щомісячних доходів відповідача згідно виконавчих документів не здійснюється. Стан здоров`я позивачки добрий. Стан здоров`я дитини незадовільний, вона страждає на лактозну непереносимість порушення осанки, плоско-вальгусні стопи, неврологічне захворювання, захитування. Нерухомого або цінного рухомого майна, грошових вкладів у банківських установах у дитини немає. Просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки щомісячного доходу відповідача. Вважає, що розмір аліментів у вигляді 33% щомісячного доходу відповідача є цілком розумним, оскільки розмір аліментів буде дорівнювати 33% сукупного щомісячного доходу відповідача, що дозволяється виходячи з п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Відповідач надав відзив на позовну заяву та зазначив, що позовні вимоги він визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі частини його щомісячного заробітку, мотивуючи тим, що він перебуває на «Д» нагляді у сімейного лікаря у зв`язку із хронічним захворюванням хребта та потребує постійного стаціонарного та амбулаторного лікування. Крім того, він має дбати та надавати матеріальну допомогу своїй непрацездатній матері, [PERSON] , 1951 р.н., яка мешкає разом з ним, зокрема він купує за свої кошти продукти харчування та ліки. Розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.25). 24.01.2024 позивачка надала письмові пояснення та зазначила, що за час її перебування в Республіці Польща, на протязі 3 місяців, вона не отримала від відповідача жодних коштів на утримання доньки, не дивлячись на її неодноразові прохання. Вона не працює, бо має статус біженця та постійно зайнята доглядом за дитиною. Крім того, вона має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного застосування медичних препаратів та проходження обстежень. Дитина теж має хронічні захворювання та дуже незадовільний стан здоров`я та теж потребує постійного лікування та проведення обстежень. Крім того, для розвитку додаткових здібностей дитини та підтримання її здоров`я, донька відвідує різні гуртки, на оплату яких також необхідні додаткові матеріальні витрати. Також зазначає, що відповідач в своєму відзиві на позов надав неправдиву,\~неактуальну та\~непідтверджену доказами\~інформацію,\~а саме\~на підтвердження\~того,\~що він\~перебуває на\~«Д» нагляді\~у сімейного\~лікаря ним\~не надано\~відповідних підтверджуючих\~документів. Крім того, відповідач зазначає, що потребує постійного щорічного стаціонарного лікування, але станом на 2024 рік, надав останню медичну виписку за 2012 рік, тобто 12-ти річної давнини, яка вже є зовсім неактуальна у справі. Відповідач запевнює, що утримує свою непрацездатну матір [PERSON] , що також не відповідає дійсності оскільки [PERSON] отримує підвищену пенсію за віком, близько 9500 грн, розмір якої не є мінімальною. Отже, [PERSON] не є особою, що потребує матеріальної допомоги. Також [PERSON] має гарне фізичне здоров`я та не перебуває на обліку за станом здоров`я у лікарів, не має інвалідності та тяжких хвороб, не перебуває в немічному стані, тому не потребує витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за нею. Згідно з Сімейним кодексом України, сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримання матеріальної допомоги. Крім того,\~відповідач має\~рідну старшу\~сестру,\~яка є\~приватним підприємцем,\~має стабільний\~та достатній\~дохід,\~а отже\~можливість щомісячно\~надавати грошову\~допомогу своїй\~матері без\~погіршення свого\~матеріального стану,\~на постійній\~основі. Відповідач зазначив,\~що проживає\~разом зі\~своєю матір`ю\~за адресою:\~ [ADDRESS] , але \~ \~ \~ \~ця інформація не \~ \~ \~ \~відповідає дійсності оскільки 27.03.2018 нею та чоловіком, у шлюбі, за їхні спільні кошти, була придбана квартира, за адресою: [ADDRESS] , де вони з ним проживали разом з дитиною протягом останніх 5-ти років, і де на сьогоднішній день він продовжує проживати. Крім того, чоловік з літа 2018 року по теперішній час має додаткове джерело доходи замається ремонтними роботами. Просить позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позові. Просить позов задовольнити. Вислухавши представника позивачки, дослідивши відзив на позов, письмові пояснення позивачки та письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, факт родинних стосунків неповнолітньої дитини та сторін по справі підтверджується копією\~свідоцтва про\~народження [PERSON] , [INFO] , згідно якого батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Факт перебування сторін у шлюбі з 01.08.2009 підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). Наявність у відповідача хвороби хребта підтверджується копіями медичних довідок (а.с.27-31). Оцінюючи надані сторонами докази, відповідно до приписів ч.9 ст.83 ЦПК України, суд не бере до уваги надіслані позивачкою, на підтвердження її незадовільного стану здоров`я та стану здоров`я дитини, копії медичних довідок та документів, так як підтвердження надсилання (надання) їх копій відповідачу, як це визначено вищевказаною нормою, позивачкою не надано. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч.1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано\~Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким\~чином, судом\~встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком свого обов`язку по утриманню дитини між сторонами не досягнуто,\~а відповідач зобов`язаний утримувати\~дитину до\~досягнення нею\~повноліття і\~будь-яких доказів щодо причин, які унеможливлюють або звільняють його від вказаного обов`язку суду не надав, а відтак вимоги позивачки підлягають задоволенню, а аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з вимог розумності та справедливості, та враховує положення ст.183 СК\~України, відповідно до яких, на одну дитину стягуються аліменти у розмірі однієї чверті,\~на двох дітей однієї третини,\~на трьох\~і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів,\~достатніх та допустимих доказів на підтвердження можливості сплати відповідачем аліментів у більшому розмірі, про що просить позивачка, нею не надано, що дає суду підстави для висновку, що аліменти на утримання дитини слід визначити у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, що з урахуванням рівності обов`язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей, буде достатнім для утримання дитини позивачкою, а позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо доводів позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, які вона обґрунтовує необхідністю додаткових витрат на дитину, оскільки остання має незадовільний стан здоров`я, а також потребує витрат на розвиток її здібностей, то суд зауважує, що питання стягнення додаткових витрат на дитину, які зумовлені, зокрема її хворобою та необхідністю у зв`язку з цим лікування, реабілітації тощо, розвитку її здібностей, підлягає вирішенню в порядку ст.185 СК України, яка регламентує дані правовідносини. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК\~України,\~враховуючи,\~що позивачка\~ при подачі\~позову звільнена від сплати\~судового збору,\~то судові\~витрати у\~вигляді судового збору в\~розмірі\~ 1211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 191 СК України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої\~Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 та

Outcome: partial