Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, зокрема про визнання за нею права власності на гараж ГК-19 розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті батька [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина у вигляді гаража, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж ГК-19. Спадкоємцями померлого [PERSON] за законом першої черги є його донька позивач [PERSON] , та дружина померлого [PERSON] , [INFO] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки. З метою оформлення спадщини після смерті батька позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіної С.Г. із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 26 липня 2023 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж ГК-19, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на гараж ГК-19 розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 21 серпня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 жовтня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Кременчуцького районного округу Полтавської області Дудкіної С.Г. копію спадкової справи, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, про що надали відповідну заяву, просили розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Дудкіна С.Г. в судове засідання не прибула, надала суду клопотання про слухання справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Як постає зі свідоцтва про народження позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с.11) її батьком вказано [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 2414 (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді гаража, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж ГК-19. Спадкоємцями померлого [PERSON] за законом першої черги є його дочка - позивач [PERSON] , та дружина померлого [PERSON] , [INFO] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки. Згідно зі свідоцтва про право власності № 23 від 16.07.2001 року, виданим Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Полтавської області, та довідкою від 20.12.2021 за № 61/6385, виданою Комунальним підприємством "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризаціїкременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області», гараж ГК-19 за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, проте право власності зареєстроване за померлим [PERSON] , що підтверджується записом в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 417 від 16.07.2001 року. [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13,14). Свідоцтво № [NUMBER] про право власності на гараж, видане на підставі рішення виконавчого комітету Автозаводської районної ради міста Кременчука Полтавської області № 27 від 21.01.1999 року про оформлення права власності. У відповідності до технічного паспорта на гараж (інвентарний номер 682, реєстровий номер 2/417), складеного КМБТІ 18.05.2001 року, власником гаражу є [PERSON] . Площа гаража складає 20,8 кв.м. До складу гаража також входять погріб 3,9 кв.м та оглядова яма 1,7 кв.м. Вказаний гараж прийнятий в експлуатацію Державною технічною комісією про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, що підтверджується актом (а.с. 20-21). Згідно звіту про оцінку майна № 25РМ-230802-002 складеного 02.08.2023 року ТОВ «Оцінка майна Україна» (код 44857024) ринкова вартість гаража складає без ПДВ 96214,00 грн. З метою оформлення спадщини позивач [PERSON] після померлого батька [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіної С.Г. із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіної С.Г. від 26 липня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж ГК-19, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Відповідно до\~статті 15\~Цивільного кодексуУкраїни\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Вимогами статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Відповідно до ч. 1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої та третьої\~статті 1225 ЦК України\~до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що положення\~статті 1225 ЦК України\~про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Виходячи зі змісту вищевказаних норм, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка, з урахуванням нормативів, була виділена спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, інших будівель та споруд. Згідно частин 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У п. 24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідачами у таких справах є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Висновки суду ґрунтуються на правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі № 675/2372/16-ц, провадження № 61-29813сво18.

Outcome: approved