Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-30 00:00:00

В листопаді 2022 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до фонду соціального страхування України, управління виконавчої дирекції фонду в Дніпропетровській області Криворізьке відділення про встановлення факту проживання із померлим однією сім`єю за однією адресою на день смерті (а.с. 1-3). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2022 року справа за указаної заявою передана для розгляду судді Літвіненко А.Л. (а.с. 12). Ухвалою судді від 11 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 13). 20 грудня 2022 року ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Літвіненко Н.А. відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с 21) 12 червня 2023 року ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Літвіненко Н.А. у зв`язку з уточненням позовних вимог позивачем направлено справу за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 59). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року справа за указаної заявою передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 65). Ухвалою судді від 11 вересня 2023 року справа прийнята до свого провадження (а.с. 66). В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те що [INFO] трагічно загинув її син [PERSON] . Після його загибелі вона звернулася до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області з питання призначення їй одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку із втратою годувальника [PERSON] , який помер [INFO] внаслідок нещасного випадку на ТОВ «Екоспецтранс», однак листом від 26 вересня 2022 року Криворізького відділення відсутні законні підстави для призначення виплат на сім`ю, при цьому для вирішення питання призначення одноразових виплат на сім`ю можливе після надання рішення судового органу про встановлення факту проживання однією сім`єю. Тому просила суд встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з померлим [INFO] [PERSON] у період з серпня 2016 року до 02 серпня 2022 року за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 56-58). 24 лютого 2023 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву в якому останні заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем при поданні 26 вересня 2022 року копій документів , не надано довідки про склад сім`ї померлого, що підтверджувало б факт проживання позивача разом з померлим, окрім того на момент виникнення права на отримання страхових виплат позивач не була особою, яка одержувала не менше як п`ять років матеріальної допомоги від потерпілого, та яка було для неї єдиним і основним джерелом для існування (а.с.39-40,47-49). У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Фактичні обставини встановленні судом [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 4). [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). 29 вересня 2022 року Криворізьким відділенням управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на заяву [PERSON] з питань призначення одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку із втратою годувальника [PERSON] , який помер [INFO] в наслідок нещасного випадку на ТОВ «Екоспецтранс» повідомлено, що її реєстрація місця проживання не співпадає з місцем реєстрації місця проживання померлого, а отже відсутні підстави для призначення одноразової виплати на сім`ю (а.с. 6). [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до наданої копії паспорта позивачки її місце проживання, є [ADDRESS] (а.с.9). Натомість згідно з відомостями що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, станом на 02 серпня 2022 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , з 25 січня 2001 року (а.с. 32 на звороті) Згідно наданої довідки про доходи № 8744 7577 5779 1180 пенсіонер [PERSON] перебуває на обліку Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком (а.с. 18). На ухвалу суду про витребування ТОВ «Екоспецтранс» надано довідку про доходи [PERSON] (А.С. 24). 07 вересня 2022 року [PERSON] звернулася з заявою до Третьої криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] (а.с. 30). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров?я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов?язкове державне соціальне страхування, Закону від 23 вересня 1999 року № 1105 - XIV „Про загальнообов?язкове соціальне страхування", Закону від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» (в редакції Закону від 21 листопада 2002 року № 229-[V), Кодексу законів про працю України, а також законодавчих та інших нормативно правових актів у тій їх частині, що не суперечить Закону №1 105-XIV. Відповідно до п.6 ст. 36 ЗУ „Про загально обов?язкове державне соціальне страхування «У разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім?ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також дитину, яка народилася протягом не більше як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату». Відповідно до п.7.2.2. Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 22.12.2005р № 83 "Про затвердження Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей) -«Право на отримання страхових виплат у заінтересованих осіб настає з дня смерті застрахованої особи, але не раніше дня виникнення права на їх виплату». Відповідно до п.1 ст. 42 ЗУ „Про загально обов?язкове державне соціальне страхування " для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1.???акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2.???документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1)копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2)довідки житлово-експлуатаційно організації , а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду 3)довідки житлово-експлуатаційної організація за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`і померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку; 4)довідки навчального закладу про те, що член сім?ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди навчається за денною формою навчання; 5)довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім?ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу. Як передбачено статтею 44 Закону Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідне рішення у десятиденний строк не враховуючи для надходження зазначених документів. Рішення оформлюється постановою в які зазначаються дані про особі, які мають право на виплати, розміри виплат або обгрунтування відмови у виплатах. При наданні 26 вересня 2022р. копій документів, позивачкою не надано довідки про склад сім?ї померлого, а тому 29 вересня 2022р. надані документи, позивачці були повернуті. Відповідно до відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади № 6225 та № 6224 від 22 вересня 2022 року місце проживання позивачки зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , а померлого її сина [PERSON] [ADDRESS] . Згідно зі статтею 36 Закону України «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування» від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII : - Страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випалку. Страхові виплати склалаються із: 1.???страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності ; 2.???страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потертілому (членам його сім?ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3.???страхово виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності 4.???страхових витрат на медичну та соцальну допомогу. Відповідно до ст. 41 Закону України « Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування» від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII - « У разі смерті потерпілого право на одержання шомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є: 1.???діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2.???особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; 3.???інваліди члени сім?ї потерпілого на час інвалідності; 4.???неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов?язаний виплачувати аліменти; 5.???непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім?ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку. Відповідно до п. 5.1 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей)» затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від 19 липня 2018 р. № 11 ( зі змінами, що внесені постановою правління Фонду від 25.02.2021 №7) у разі смерті потерпілого для розгляду питання про призначеня розглядається за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Так постійне проживання позивачки разом з померлим не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим її документи на призначення одноразових виплат на сім`ю в зв`язку із втратою годувальника було повернуто. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. На підтвердження факту проживання однією сім`єю позивачки з померлим сином не надано суду жодного доказу, тому суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed