Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Представник\~ позивача\~Ляр Д.Ю. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.12.2011 у розмірі 66538,69 грн станом на 23.08.2023, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 53793,60 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12745,09 грн; понесені судові витрати в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.12.2011 відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву. При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом з «Умовами та правилами надання послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом в заяві. Також, 23.04.2021 та 18.11.2021 своїм підписом відповідач підтвердив про ознайомлення та згоду на виконання умов, що передбачені в заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг та паспорті споживчого кредиту, які містять відомості про основні умови кредитування, зокрема суму кредиту, строк дію договору, процентну ставку, наслідки прострочення виконання зобов`язань, порядок повернення кредиту, тощо. Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 23.08.2023 становить 66538 грн 69 коп., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 53793 грн 60 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12745 грн 09 коп., заборгованості за комісією 0,00 грн., та пеня в розмірі 0,00 грн. Ухвалою суду від 10.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. 07.12.2023 розгляд справи ухвалено проводити в судовому засіданні з повідомленням сторін на 10.01.2024. 10.01.2024 розгляд справи відкладено на 30.01.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. 29.01.2024 від представника позивача Бригинець С.Ю. надійшло клопотання про дослідження доказів, в якому просив врахувати, що розмір відсоткової ставки в розмірі 40,8 % річних погоджений між банком та клієнтом, про що свідчить підпис відповідача в заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Представником позивача разом із позовною заявою подано до суду клопотання про те, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить розглянути справу без їх участі (а.с.103). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів стаnтей 128, 130, 131 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надана копія Анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг, з якої вбачається, що 09.12.2011 відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву. Встановлено, що у анкеті-заяві містяться персональні дані відповідача: паспортні дані, контактна інформація, сімейний і соціальний статус, трудова зайнятість, майновий стан, дата та його підпис (а.с.25). Разом з цим, 23.04.2021 та 18.11.2021 відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг та паспорт споживчого кредиту, чим підтвердив свою згоду на виконання їх умов, а також погодився на розмір процентної ставки, порядок повернення кредиту та наслідки прострочення виконання зобов`язань (а.с. 15-24, 26-30). Відповідно до довідки про надання [PERSON] кредитних карток вбачається, що останньому надано наступні кредитні картки: карта «Універсальна» - № [NUMBER] , дата відкриття якої 27.01.2016, термін дії 12/19; карта «Універсальна» - № [NUMBER] , дата відкриття якої 10.07.2017, термін дії 07/21, карта «Універсальна» - № [NUMBER] , дата відкриття якої 14.11.2017, термін дії 07/21; карта «Універсальна GОLD» - № [NUMBER] , дата відкриття якої 19.01.2021, термін дії 08/24; карта «Універсальна GОLD» - № [NUMBER] , дата відкриття якої 23.04.2021, термін дії 11/24; карта «Універсальна GОLD» - № [NUMBER] , дата відкриття якої 25.10.2021, термін дії 12/25 та карта «Універсальна GОLD» - № [NUMBER] , дата відкриття якої 18.11.2021, термін дії 12/25 (а.с. 13). До кредитного договору банк додав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг та паспорт споживчого кредиту, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг про умови і правила надання банківських послуг. Також, додано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , на картковому рахунку № [NUMBER] , з якої вбачається, що 27.01.2016 відповідачу встановлений кредитний ліміт 0,00 грн, який 29.01.2019 - збільшено до 10 000,00 грн., 14.08.2020 - зменшено до 9220,00 грн., 25.08.2020 - зменшено до 900,00 грн., 09.09.2020 - зменшено до 0,00 грн., 25.10.2021 збільшено до 300,00 грн. та 52000,00 грн, 25.10.2021 - зменшено до 50000,00 грн., 30.09.2022 збільшено до 50040,00 грн., 03.01.2023 зменшено до 0,00 грн. Відповідно до наданого банком розрахунку загальна заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 23.08.2023 становить 66538 грн 69 коп., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 53793 грн 60 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12745 грн 09 коп., заборгованості за комісією 0,00 грн., та пеня в розмірі 0,00 грн (а.с.5-12). Із наданої банком виписки за договором № б/н за період з 27.01.2016 -29.08.2023 вбачається, що [PERSON] здійснював часткове погашення кредиту. Суд, надаючи оцінку зібраним у справі доказам, виходить з такого. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач [PERSON] не подав суду жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач [PERSON] добровільно повернув вказаний борг. Відсутність у нього грошових коштів не звільняє його від обов`язку погасити борг за кредитним договором. Суд звертає увагу, що протягом розгляду справи відповідач жодних пояснень чи письмових доказів, у зв`язку з неможливістю виконання ним умов договору, суду не подав. Також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. З огляду на вказане вище суд вважає, що позовні вимоги доведені в повному обсязі, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № PROM8BOUZG від 18.09.2022. Судовий збір належить стягнути з відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Outcome: approved