Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати його батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актових записів про народження дітей. Короткий зміст та обґрунтування позову З 2008 року позивач з відповідачем перебувають у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. За час сумісного проживання народились діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2009 року, актовий запис №3; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2010 року, актовий запис №9; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.06.2012 року, актовий запис №109, які зі слів відповідача були зареєстровані в книзі актів про народження у відповідності до ст.135 СК України. На теперішній час позивач та відповідач разом з дітьми продовжують мешкати разом у приватному житловому будинку, що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 22.05.2023 року, ведуть спільне господарство, спільно займаються вихованням та утриманням дітей. Позивач зазначає, що він переконаний у своєму батьківстві щодо дітей та у нього ніколи не було сумніву щодо свого батьківства, крім того, сама відповідач підтверджує, що біологічний батько дітей є саме позивач [PERSON] .. Оскільки позивач є батьком дітей, він бажає привести у відповідність документи про народження дітей, офіційно бути записаним батьком, в подальшому займатись вихованням, утриманням та просить суд визнати його батьківство щодо дітей та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підтоговче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини які зазначені в позові та просив задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечувала та пояснила, що позивач дійсно є біологічним батьком дітей, просила суд визнати його батьком та внести зміни до актових записів. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, докази, вислухавши відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 2008 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. За час сумісного проживання народились діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2009 року, актовий запис №3; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2010 року, актовий запис №9; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.06.2012 року, актовий запис №109, які зі слів відповідача були зареєстровані в книзі актів про народження у відповідності до ст.135 СК України. З позову та матеріалів справи вбачається, що на теперішній час позивач, відповідач та діти продовжують мешкати разом у приватному житловому будинку, що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 22.05.2023 року, ведуть спільне господарство, спільно займаються вихованням та утриманням дітей. Позивач переконаний у своєму батьківстві щодо дітей, у нього ніколи не було сумніву щодо свого батьківства та завжди приймав участь у вихованні та утриманні дітей. Бажає привести у відповідність документи про народження дітей, офіційно бути записаним батьком, в подальшому займатись вихованням, утриманням та просить суд визнати його батьківство щодо дітей та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Твердження позивача також підтверджуються поясненнями відповідача та письмовими поясненнями [PERSON] , яка є тіткою позивача. Таким чином, біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved