Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

В листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на час навчання, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається та потребує матеріальної допомоги, а тому просить стягувати щомісячно з відповідача на свою користь аліменти на час навчання сина в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] подав заяву, в якій позов [PERSON] про стягнення аліментів підтримує, просить справу розглянути за його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача, відповідач, в судовому засіданні позов не визнали, просили в позові відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає із матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 07.08.2023 року з відомчої системи ДМС. Згідно довідки № 086 Хмельницького національного університету від 14.09.2023 [PERSON] є студентом 1-го курсу, факультету інженерії, транспорту та архітектури, денної форми навчання, термін закінчення навчання 30.06.2027 року. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Виходячи з наведеного, оскільки повнолітньому [PERSON] не виповнилося 23 років, він продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, тому суд вважає, що відповідач може надавати допомогу у розмірі 1/7 (однієї сьомої) частини усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання донькою. Згідно положень ст. 4 ЦПК, ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина має той з батьків, з ким вона проживає. За змістом зазначених статей позивач мала право звернутись із даним позовом, однак такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього сина, з огляду на те, що останній є дієздатним. А тому суд приходить до висновку, що аліменти мають бути стягнуті з відповідача на користь сина [PERSON] , а не на користь його матері [PERSON] , оскільки право на звернення до суду із позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача в своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти у розмірі 1/7 (однієї сьомої) частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 21 листопада 2023 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] , 23 років.

Outcome: partial