Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника за довіреністю Кудіної А.В., 06.12.2023 звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованості за кредитним договором № 2333668 від 07.09.2021 у розмірі 20 965,00 грн. Також просило стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 07.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2333668. Договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену ним в особистому кабінеті, та номер якої також зазначений в даному підпункті договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту на користь клієнта, що врегульовано п. 2.4 договору. Приймаючи умови кредитного договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору, що передбачено ст. 641, 644 ЦК України. 17.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 17052023 відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2333668 від 07.09.2021 в розмірі 20 965,00 грн, з яких 7 000,00 грн ? сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 965,00 грн. ? сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості за договором ні на рахунки позивача. ні на рахунки попереднього кредитора. Представником позивача до суду разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 12.12.2023 відкрите провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У встановлений судом строк, відповідачем, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 26.12.2023, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що позивачем додана копія договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2333668, укладеного 07.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] . Відповідно до умов договору таке товариство надало відповідачу кредит в розмірі 7 000,00 грн строком на 15 днів. За користування кредитом відповідач мала сплатити тому товариству за стандартною ставкою 44565,90 % річних, за зниженою ставкою 3,71 % річних. За умовами Договору (п. 2.1) кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну банківську картку зазначеної клієнтом. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту на користь клієнта, що врегульовано п. 2.4 договору. Також доданий графік повернення позики, яким погоджено нарахування і сплату процентів за користування позикою відповідно до графіка розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту, який є невід`ємною частиною договору. Доданий паспорт споживчого кредиту, де зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Зазначені документи оформлені в електронній формі та підписані з використанням електронного підпису відповідача. 17.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 17052023 відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 17.05.2023 до Договору факторингу № 17052023 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2333668 в розмірі 20 965,00 грн, з яких 7 000,00 грн ? сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 965,00 грн ? сума заборгованості за відсотками. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст. 526, 615\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За нормою ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» ( в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До позову представником позивача додана копія кредитного договору № 2333668, укладеного 07.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] . Договором визначені основні істотні умови характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Проте, аналізуючи обставини даного спору та надані суду докази, суд доходить висновку, що представником позивача не надано доказів укладення договору № 2333668 від 07.09.2021, а саме не додано довідку про ідентифікацію відповідача, оскільки договір підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. \~ \~ \~ \~Також надані представником позивача документи не містять відомостей про отримання кредитних коштів відповідачем, що суперечить положенням ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Будь-яких належних доказів на підтвердження безготівкового перерахування коштів на платіжну банківську картку позичальника, як передбачено п. 2.1 Кредитного договору (виписки з особового рахунку, копії меморіального ордеру тощо), позивачем також не надано. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 2 ст.\~83\~ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Наявність боргу у відповідача мають бути доведені позивачем належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом. В зазначеній справі позивач не надав суду доказів правомірності своїх вимог. Доказування на припущеннях не допускається, а тому суд позбавлений за наявних матеріалів можливості ухвалити рішення про задоволення позову. Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, в зв`язку з недоведеністю вимог. Судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed