Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, шляхом визнання за нею права вланості на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та права власності на частину земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою, а також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 11.12.2015 вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 27.10.2021. За час спільного проживання, вони з [PERSON] , за сумісні кошти придбали житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами та земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:02:048:0009, площею 0,0579 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , право власності на які зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Вартість майна становить 303820 грн. Посилаючись на те, що зазначене вище майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та між ними не досягнуто згоди щодо його добровільного поділу, просила задовольнити її позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про виділ частки у майні, що є об`єктом прав спільної сумісної власності подружжя. Даний зустрічний позов ухвалою суду від 28.08.2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] . В подальшому [PERSON] уточнив свої позовні вимоги по зустрічному позову, просив визнати за ним право власності 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та право власності на 1/2 частину земельної діялянки, площею 0,2386 га, кадастровий номер - 3524355100:51:000:0032, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за цією адресою, залишивши у власності [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину земельної діялянки, площею 0,2386 га, кадастровий номер - 3524355100:51:000:0032, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за цією адресою, а також стягнути з [PERSON] понесені ним судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог по зустрічному позову [PERSON] , зазначив, що дійсно перебував зі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. За час шлюбу ними, за спільні кошти, було придбане нерухоме майно, а саме, житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами та земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:02:048:0009, площею 0,0579 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами та земельну ділянку площею 0,2386 га, кадастровий номер - 3524355100:51:000:0032, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вказане вище майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і він має право на 1/2 його частину, в зв`язку з чим, просив задовольнити позов. 05.02.2024 [PERSON] подала відзив на уточнений зустрічний позов [PERSON] , у якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та право власності на частину земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою, а також право власності 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та право власності на частину земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою, а в зв`язку з тим, що неможливо провести виділ майна внатурі, просила зобов`язати відповідача виплатити їй грошову компенсацію частки вартості спірного майна, що становить 223410 грн. та судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Лукіянчин П.П. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Проти задоволення вимог зустрічного позову не заперечували. [PERSON] та його представник - адвокат Бєлоущенко А.Ж. в судовому засіданні зустрічний позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Вимоги первісного позову [PERSON] визнали. Вислухавши пояснення сторін у справі, пояснення представників сторін, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 11.12.2015 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міскрайонного суду Миколаївської області 27.10.2021 (а.с.12). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Під час перебування у шлюбі, сторонами було набуто наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка, площею 0,0579 га, кадастровий номер - 4810400000:02:048:0009, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну діялянку, площею 0,2386 га, кадастровий номер - 3524355100:51:000:0032, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані по [ADDRESS] , що об`єктивно підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15-17, 86,103). Набуття вище переліченого майна сторонами не оспорюється, а тому, у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України, зазначені обставини доказуванню не підлягають. Проте, сторонами не досягнуто згоди на добровільний поділ вищевказаного майна. У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна за час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21грудня 2007року №11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Крім того, статтею 63 СК України, встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Згідно з ч. 3ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За наведених встановлених судом обставин, які підтверджені доказами і не оспорюються сторонами, суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що первісний позов та зустрічний позов задоволені у повному обсязі, і сторони не висловили жодних заперечень щодо зменшення понесених ними судових витрат, беручи до уваги те, що понесені [PERSON] судові витрати становлять 14369,10 грн., а [PERSON] - 11073 грн., то з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути різницю судових витрат, в сумі 3296,10 грн.

Outcome: approved